# data[].attributes.attachment_link.title
Знущання над дітьми в інтернаті Києва: жахлива історія

# data[].attributes.headline
Скажімо, Ні 

# data[].attributes.body
Скажімо, Ні сирітству!

# data[].attributes.body
Понад 80 000 дітей в Україні зростають у державних закладах різних типів: дитячих будинках, школах-інтернатах тощо. Лише близько 20% цих дітей дійсно є сиротами. Переважна ж більшість дітей в інтернатних закладах мають не лише родичів, але й одного чи навіть двох батьків. При цілісному підході держави до підтримки сім’ї можна було б забезпечити виховання всіх цих дітей в родині або в умовах, максимально наближених до сімейних.

# data[].attributes.body
Що означає життя в інтернаті

Закритість, ізоляція від навколишнього світу, осуд суспільства.

Розрив з родиною, відсутність взаємодії, спілкування з родичами, відсутність позитивної моделі сім’ї, самотність, нестача тепла та любові.

Втрата індивідуальності внаслідок групового підходу, насильство, приниження та нівелювання особистості.

Формування споживацької позиції, неготовність до самостійного життя, відсутність необхідних навичок.

Відставання в емоційному розвитку, складнощі у спілкуванні, зменшення шансів отримати повноцінну освіту.

Зростання шансів стати жертвою торгівлі людьми, експлуатації, підліткової вагітності.

# data[].attributes.body
Наслідки для дитини

Дослідження виявили, що інтернати спричиняють непоправну шкоду дітям, навіть найкращі з них не можуть забезпечити належної турботи та уваги дитині. Виховання в інтернатах особливо небезпечне для дітей віком від 0 до 3 років, на який припадає найважливіша фаза розвитку в житті дитини. Інтереси установи завжди переважають над індивідуальними потребами дитини, яку змушують бути ‘як всі’. Як наслідок, дитина втрачає індивідуальність, у неї формується споживацька позиція, єдиними цінностями для неї стають матеріальні блага. Відсутність значущої особи в житті дитини, відсутність прикладу для наслідування не дає змоги усвідомити сформувати життєві орієнтири. Зростаючи в державних інституціях, діти не набувають достатніх навичок для успішної соціальної інтеграції.

# data[].attributes.headline
Статистика показує, 

# data[].attributes.body
Статистика показує, що 20% випускників інтернатів мають судимість, 14% займаються проституцією, 10% протягом двох років після випуску здійснюють самогубство, і лише 10% повністю інтегруються в суспільство.

# data[].attributes.body
Наслідки для суспільства

5,7 млрд. грн. щорічно витрачається на фінансування інтернатів в Україні. І лише 10% цих коштів витрачається безпосередньо на потреби дитини, решта – на оплату праці персоналу, комунальні платежі та інші видатки. Ці кошти можна було б скерувати на підтримку сімей та уникнути негативних наслідків для дітей.