# data[].attributes.headline
уявленя стародавних людей

# data[].attributes.subject
уявленя стародавних людей

# data[].attributes.body
світ в представлені древніх египтян:внезу-земля,над нею-богиня неба,ліворуч і справа-корабель бога сонця показуючи шлях сонця по небу від сходу до заходу.

# data[].attributes.headline
Арістарх Самоський

# data[].attributes.subject
Арістарх Самоський

# data[].attributes.body
Звернув увагу на те,що тінь від Землі,яка падає на місяць під час його затемнення,завжди кругла,бо Земля є куляста.

# data[].attributes.headline
Йоганн Кеплер

# data[].attributes.subject
Йоганн Кеплер

# data[].attributes.body
Описав точний рух планет: орбіти планет мають еліптичну форму, чим далі пданета від Сонця, тим повільніше вона рухається; чим далі планета від Сонця, тим довше триває її рік.

# data[].attributes.attachment_caption
Земля це куляста і є центром Всесвіту.Дерхто з піфагорської школи вважав,що в центрі Всесвіту є Центральний вогонь,навколо якого розміщені сфери з планетами та 

# data[].attributes.body
Земля це куляста і є центром Всесвіту.Дерхто з піфагорської школи вважав,що в центрі Всесвіту є Центральний вогонь,навколо якого розміщені сфери з планетами та Сонцем.

# data[].attributes.body
Він важав що земля формі диска і важав ще земля як щит война

# data[].attributes.headline
миколай копернік

# data[].attributes.subject
миколай копернік

# data[].attributes.headline
Арістарх Самоський

# data[].attributes.subject
Арістарх Самоський

# data[].attributes.body
Першим висловив думку,що земля й інші планети обертаються навколо сонця.

# data[].attributes.headline
Галілео галілей

# data[].attributes.subject
Галілео галілей

# data[].attributes.body
Галілео Галілей був основоположником експериментально-математичного методу вивчення природи. Він залишив розгорнутий виклад цього методу й сформулював найважливіші принципи механічного світу. Його дослідження кардинально вплинули на розвиток наукової думки. Саме від нього бере початок фізика як наука. Найважливішим вкладом Галілео Галілея в науку була свідома й послідовна заміна пасивного спостереження активним експериментом. Результатами цих експериментів стали зроблені ученим наукові відкриття.
Механіка

Галілею людство зобов'язане двома принципами механіки, що відіграли велику роль у розвитку не лише механіки, але й усієї фізики. Сформулювавши принцип відносності руху для прямолінійного й рівномірного руху, закон вільного падіння тіл, механіку їхнього руху похилою площиною (1604 — 1609) і тіла, кинутого під кутом до горизонту, ідею про ізохронізм коливання маятника(1583), ідею інерції (1609), Галілей заклав основи механічної системи відліку, а другий принцип, пов'язаний із вільним падінням тіл, привів його до поняття інертної й важкої маси. А.Ейнштейн поширив механічний принцип відносності Галілея на всі фізичні процеси, зокрема на світло, і вивів з нього наслідки про природу простору й часу (при цьому перетворення Галілея замінено перетвореннями Лоренца). Об'єднання ж другого галілеївського принципу, що Ейнштейн тлумачив як принцип еквівалентності сил інерції та сил тяжіння, із принципом відносності привело його до загальної теорії відносності.
Винаходи
Першим серйозним винаходом Галілея були гідростатичні ваги для швидкого визначення складу металевих сплавів (1586); визначив питому вагу повітря. Винайшов термоскоп, що є прообразом термометра. Створив один із перших телескопів. Висунув ідею застосування маятника в годиннику. Здійснив фізичні дослідження присвячені також гідростатиці, міцності матеріалів.
Астрономічні дослідження

Довідавшись про винайдену в Голландії підзорну трубу, Галілей 1609 року побудував свій перший телескоп із трикратним збільшенням, а трохи пізніше — зі збільшенням у 32 рази, як він сам писав згодом, «побудував собі прилад до того чудовий, що з його допомогою предмети здавалися майже в тисячу разів більші і більш ніж у тридцять разів ближчі, ніж під час спостереження простим оком». Із їх допомогою Галілей здійснив кілька важливих астрономічних відкриттів — гори і кратери на Місяці, розміри зірок та їхню колосальну віддаленість, плями на Сонці, 4 супутники Юпітера (Іо, Європа, Ганімед та Каллісто), фази Венери, кільця Сатурна, Чумацький Шлях як скупчення окремих зірок та ін.

Саме на цій сторінці Галілео вперше записав спостереження природних супутників Юпітера.
Галілей налагодив виробництво телескопів.

У 1610–1614 роках, змінюючи відстань між лінзами, він створив також мікроскоп. Завдяки Галілею лінзи й оптичні прилади стали могутнім знаряддям наукових досліджень. Як відзначав С. Вавилов, «саме від Галілея оптика одержала найбільший стимул для подальшого теоретичного технічного розвитку». Оптичні дослідження Галілея присвячені також вченню про колір, питанням природи світла, фізичній оптиці. Галілею належить ідея скінченності швидкості поширення світла й постановка (1607) експерименту з її визначення.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Download Now

Download to read offline and view in fullscreen.

1. 1. Галилео Галилей Італійський філософ, математик, фізик, механік і астроном, що зробив значний вплив на науку свого часу.

2. 2. Біографія

3. 3. Галілей народився в 1564 році в італійському місті Піза, в сім'ї родовитого, але збіднілого дворянина, композитора і лютніста. У сім'ї Вінченцо Галілея і Джулії Амманнаті.

4. 4. У 1575, коли родина переїхала до Флоренції, він був направлений в школу при монастирі Валломброса, де вивчав тодішні "сім мистецтв", зокрема граматику, риторику, діалектику, арифметику, познайомився з роботами латинських і грецьких письменників.

5. 5. У 1581 Галілео вступив за наполяганням батька в Пізанський університет, де повинен був вивчати медицину. У цей час він вперше познайомився з фізикою Аристотеля, з роботами стародавніх математиків - Евкліда і Архімеда.

6. 6. Ймовірно, в ці роки він познайомився з теорією Коперника, яка в ті роки не була ще офіційно заборонена. Астрономічні проблеми тоді жваво обговорювалися, особливо у зв'язку з щойно проведеної календарної реформою.

7. 7. Гвідо Убальдо дель Монте Першим результатом чотирирічного періоду життя Галілея став невеликий твір Маленькі гідростатичні ваги. Робота мала суто практичні цілі: вдосконаливши вже відомий метод гідростатичного зважування, Галілей застосував його для визначення щільності металів і дорогоцінного каміння. Він виготовив кілька рукописних копій своєї роботи і спробував їх розповсюдити. Цим шляхом він познайомився з відомим математиком того часу маркізом Гвідо Убальдо дель Монте, автором Підручника з механіки.

8. 8. Труды о движении.. До часу перебування Галілея на кафедрі в Пізі відноситься його працю Про рух ... У ньому він вперше наводить аргументи проти арістотелівського вчення про падіння тіл

9. 9. Галілей відзначив також дивні "придатки" у Сатурна, але відкриттю кільця завадили слабкість телескопа і поворот кільця, який сховав його від земного спостерігача. Через півстоліття кільце Сатурна відкрив і описав Гюйгенс, у розпорядженні якого був 92-кратний телескоп.

10. 10. Кілька телескопів Галілей дарує Венеціанському сенату, який на знак подяки призначає його довічним професором з потроєною оплатою. Свої перші відкриття з телескопом Галілей описав у творі "Зоряний вісник", виданому у Флоренції в 1610 році.

11. 11. 5 березня 1616 Рим офіційно визначає геліоцентрізм як небезпечну вигадку .

12. 12. У 1623 році новим Папою, під ім'ям Урбан VIII, був обраний Маттео Барберіні, давній знайомий і друг Галілея. Галілей поїхав до Риму, сподіваючись домогтися скасування едикту 1616-го року. Він прийнятий з усіма почестями, нагороджений подарунками та схвальними словами, проте в головному питанні нічого не добився. Едикт був скасований тільки два століття по тому, в 1818 році.

13. 13. У 1628 році книга готова, і Галілей надає її остаточну версію папської цензурі. Два роки він чекає її вирішення, потім вирішує піти на хитрість. Він додає до книги передмову, де оголошує своєю метою розвінчання коперніканства і передає книгу тосканської цензурі, причому, за деякими відомостями, в неповному і пом'якшеному вигляді. Отримавши позитивний відгук, він пересилає його до Риму і нарешті отримує довгоочікуваний дозвіл.

14. 14. Після невдалих спроб домогтися відстрочки він підкорився і прибув до Риму в лютому 1633. Слідство тягнулося з 21 квітня по 21 червня 1633.

15. 15. Галлілей в суді Папа не був зацікавлений у жорстокому поводженні з 70-річним вченим, своїм колишнім другом, крім того, він не хотів дратувати впливового тосканського герцога Фердинанда II, невпинно клопотав про пом'якшення долі свого старого вчителя. Тому Галілей провів у в'язниці всього 18 днів (з 12 по 30 квітня 1633).

16. 16. Останні роки У селищі Арчетрі, Галілей оселився після від'їзду з Риму. Тут він провів решту життя під домашнім арештом, йому не дозволялося відвідання міст, і всі його друковані роботи підлягали особливо ретельної цензурі. У перші роки йому заборонено було приймати гостей під страхом переведення у в'язницю. Згодом режим був дещо пом'якшений, і друзі змогли відвідувати Галілея. Однак інквізиція стежила за бранцем до кінця його життя. Тільки один раз, незадовго до смерті, Галілею було дозволено ненадовго покинути Арчетрі для лікування.

17. 17. Гробниця Галілео Галілея. Собор Санта Кроче, Флоренція

# data[].attributes.attachment_link.title
Презентация про Галілея

# data[].attributes.attachment_link.description
Download Now Download to read offline and view in fullscreen. 1. Галилео Галилей Італійський філософ, математик, фізик, механік і астроном, що зробив значний вплив на науку свого часу. 2. Біографія 3. Галілей народився в 1564 році в італійському місті Піза, в сім'ї родовитого, але збіднілого дворянина, композитора і лютніста.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
у

у

Анаксімáндр ( дав.-гр. Αναξιμανδρος; близько 610 до н. е. - 546 до н. е.) - старогрецький математик, астроном і філософ, представник мілетської школи. Був учнем Фалеса Мілетського і вчителем Анаксімена. Вважається першим античним філософом, який особисто записував своє вчення, а його трактат "Про природу" - першим відомим прозовим текстом стародавньої Греції.

Розвиваючи матеріалізм Фалеса, він визначав першоосновою всіх речей нескінченну, невизначену матерію - ". Виявом стихійної діалектики Анаксімандра є вчення про походження і загибель незліченних світів. Одним з перших, хоч і в наївній формі, він дав природничо-історичне пояснення утворення світу і походження людини від тварини.

Анаксімандр здійснив першу спробу створення систематичного курсу для викладання геометрії.

Більшість фактів біографії філософа відомі за переказами Арістотеля й Теофаста. Анаксімандр народився в Мілеті третього року 42-ї Олімпіади, що відповідає 610 року до н. е. Відоме ім'я його батька - Праксіад. Був учнем Фалеса, від якого перейняв і розвинув учення про першооснову всіх речей. Припускається, що він також був небожем Фалеса.

На відміну від учителя, проявляв участь у політичному житті Мілета. Анаксімандр був залучений до створення порту в колонії Аполлонія (територія нинішньої Болгарії), де також був законодавцем, подорожував до Спарти. Сучасники відгукувалися про нього як людину з вишуканими смаками, приписуючи Анаксімандру звичку помпезно одягатися.

Помер другого року 58-ї Олімпіади, що відповідає 546 року до н. е.

Анаксімандр, крім філософського вчення, відомий тим, що першим з давньогрецьких філософів власноруч записував свої думки. Головний трактат "Про природу" до нашого часу втрачений, відомі лише фрагменти, цитовані Сімпліцієм. Вважається, що за часів Арістотеля трактат зберігався в біблотеці Ліцею, а в I ст. його копія знаходилася в Александрійській бібліотеці. Інші - "Навколо Землі", "Про нерухомі тіла" та "Сфера" втрачені цілком.

На противагу Фалесу, котрий вважав, що першооснова всіх речей подібна на воду, проявляється в різних формах і є джерелом руху, Анаксімандр розробив вчення про апейрон. Ця першооснова за різними трактуваннями є або рівномірною сумішшю всіх стихій, або дечим середнім між ними. Апейрон нескінченний і невизначений, тому з нього можуть утворюватися всі речі та перетворюватися одні в одних. Апейрон вічний і йому властивий постійний рух, він приводить в рух все у світі, при цьому сам апейрон не рухає ніщо.

Анаксімандр критикував вчення Фалеса, вказуючи, що вода не може бути вологою, отже не може породжувати всі речі. Тому уявлення про першооснову як подобу води хибне. Натомість він пропонував, що протилежності сухе-вологе і гаряче-холодне, котрі виникають з апейрона, породжують різні стихії: Землю (сухе і холодне), Воду (вологе і холодне), Повітря (вологе і гаряче), Вогонь (сухе і гаряче).

Згідно Анаксімандра, в центрі світобудови збирається важка стихія Землі, оточена легшою Водою, а далі Повітрям і Вогнем. Під дією Вогню Вода випаровується і з неї проступає Земля, утворюючи сушу.

Земля має форму циліндра, висота якого становить 1/3 діаметра. На його верхній основі розташований відомий грекам світ. Цей циліндр міститься у Воді, котра в свою чергу спирається на безмежний апейрон.

Навколо Землі знаходяться три порожніх кільця, наповнених Вогнем, розділені непрозорим Повітрям. В найближчому, де Вогню найменше і він найслабший, є безліч отворів, Вогонь, видимий крізь них, є зорями. Діаметр зоряного кільця в 9 чи 10 разів більший, ніж діаметр земного циліндра. В середньому кільці Вогню більше і є лише один великий отвір, який є Місяцем. Цей отвір непостійний, чим Анаксімандр пояснював зміну фаз Місяця й місячні затемнення. Діаметр кільця складає 18-19 діаметрів Землі. В третьому кільці міститься найсильніший Вогонь та отвір, що є Сонцем. Його отвір також непостійний і час від часу закривається, результатом чого є сонячні затемнення. Його діаметр - 27-28 діаметрів Землі.

Анаксімандр пояснював грім під час грози зіткненням хмар між собою. Зіткнення струменів повітря породжує вогонь, який є блискавками.

Згідно з Анаксімандром, життя виникло у воді, коли з неї ще не проступила суша. Першими істотами були риби, утворені з теплої води. Людина з'явилася всередині риб як дитина і вийшла з них уже дорослою на сушу.

Анаксімандр познайомив давніх греків із гномоном, запозиченим у Вавилонії. Першим накреслив карту світу з використанням масштабу, в центрі якої перебувала Греція, яку оточували землі Європи і Азії, що були тоді відомі. Карта мала форму кола, весь суходіл був оточений океаном. Мислитель вважав, що десь на півночі повинні бути високі гори, за якими Сонце і повертає на схід. Тінь, що відкидають ці гори, є причиною феномена ночі.

Використовував поняття Європа ("Ереб" - ассирійський захід) та Азія ("Ассу" - ассирійський схід), межа між ними проходить по річці Фасіс ( Ріоні на Кавказі) або по Танаїсу ( Сіверський Донець та Нижній Дон) та Чорному морю. Лівію (відому грекам Африку) від Азії відділяє річка Ніл. Європу та Лівію розділяє Середземне море.

# data[].attributes.attachment_link.title
Анаксімандр - Вікіпедія

# data[].attributes.attachment_link.description
у у Анаксімáндр ( дав.-гр. Αναξιμανδρος; близько 610 до н. е. - 546 до н. е.) - старогрецький математик, астроном і філософ, представник мілетської школи. Був учнем Фалеса Мілетського і вчителем Анаксімена. Вважається першим античним філософом, який особисто записував своє вчення, а його трактат "Про природу" - першим відомим прозовим текстом стародавньої Греції.

# data[].attributes.body
Тихо брахе

# data[].attributes.attachment_caption
Анаксімандр вважав що земля овальна

# data[].attributes.headline
Це музика для дослід

# data[].attributes.body
Це музика для дослідників космосу