# data[].attributes.body
Esineb tihti abab ristriimi

„sipelgad samblas känd
pilved jäälinnu hõige
ainult üks hingede ränd
läbi kõigi ja kõige”

# data[].attributes.body
„mis näevad läbi tulevad meist läbi asjad väljad kiired mid ei ühenda miski muu kui tõde tühi sõna meri ookean”

# data[].attributes.body
„ära need aiad
ära need männid
ära need majad
ära need Mustamäed”

# data[].attributes.body
„oma nime meie ei tea
ja elu meelde ei tule”

# data[].attributes.body
Ja siis pole teil seda kusagilt võtta
Aimused lähevad täide
Aga edasilükkamatus
Nagu see kooguga kaev seal

Kanarbiku silmad
Aastaid ja kevadeid kukud
Pähklipuu keset lund
Laulev liiv ja soolane valgus
Ilmsi punases puus
Nii nagu ütelnud tark
Sõnad korraga kõik
Koidikus kõlises kette
Ise kaasa ta tunneb ju teed

# data[].attributes.body
„Laulud murdusid pooleks
sulgus helisev ring
valgust igatsev hing
jäeti hommiku hooleks”

# data[].attributes.body
„kuni meid võidab vaikus
kuni meid pärib muld
valusalt hõõgub põues
kübeke röövitud tuld “

# data[].attributes.body
„tuleb minna maikuu on möödas
ja kevadest varsti saab suvi
kaugelt tagasi tuli unistus
rännust väsinud valge tuvi”

# data[].attributes.body
„vaikuse sõnu
keegi ei kuule
sulle jääb sinu
udune luule”

# data[].attributes.body
„igatsust minna ära
teispoole seda kõike
igatsust lõikamas läbi
iga mõtte ja hõike”

# data[].attributes.body
„kuninga tühje linnu
ja tühje troonisaale
tühja lund mis sajab
tühjale küntud maale”

# data[].attributes.body
„põlevad põõsad”

# data[].attributes.body
„Pihlakas on korraga täis leina”

# data[].attributes.body
„Seesama
meri
meis
kõigis
punane
pime
soe”

# data[].attributes.body
„Taevas pea kohal kui kirvetera„

# data[].attributes.body
Mulle meeldis nende luuletuste sügavamõttelisus ja luuletaja ausus meie maailma kohta.

# data[].attributes.body
„sammaldunud sõstrapõõsas”

# data[].attributes.body
„vanad veskid”

# data[].attributes.body
„päike voolab piiskhaaval ära”

# data[].attributes.body
„laual naerab kummist ahv”

# data[].attributes.body
„olen ma siis
juba õhem kui
äblikuvõrk”