# data[].attributes.headline
הייתי בקליטת מחזור ש

# data[].attributes.body
הייתי בקליטת מחזור של קדצ כלצ, היו ארבעה חיילים בפלוגה שהיה להם קרוב מדרגה ראשונה שנפטר מהנגיף באותו החודש, הנושא היה מאוד רגיש. לפני זה עשינו הפעלות של בדיקות קורונה בכל הארץ וזה באמת הרגיש משמעותי ותורם

# data[].attributes.headline
פיקדתי 7 מחזורים בטכ

# data[].attributes.body
פיקדתי 7 מחזורים בטכני, הקורונה פגשה אותי כבר מהמחזור הרביעי, כל מחזור היה ברצף בלי יציאות הביתה. זה היה מורכב בהתחלה אבל מפעם לפעם זה נהיה יותר קל והצלחתי לראות גם את היתרונות. גם החיילים ציינו שהטירונות עברה להם במהירות וסך הכל היה להם טוב.

# data[].attributes.headline
איך הקורונה פגשה אותי? 

# data[].attributes.subject
איך הקורונה פגשה אותי? 

# data[].attributes.body
פגשתי בקורונה לראשונה במחזור ינואר שפתחתי בתור מכ״ית, אני זוכרת שהתחילו להציף את האינטרנט בהודעות ומבזקים שיש וירוס ידש שהחל להתפשט ברחבי סין. אחד החיילים עשה על זה טד, ואני לא אשכח שביציאה הביתה כבר הייתי עם מסיכה על הפנים. כל האנשים ברכבת הסתכלו עליי במבטים מופתעים ולא הבינו למה אני מסתובבת עם מסיכה.
כחודש לאחר מכן כבר היו הודעות חותכות על התפשטות הוירוס מחוץ לגבולות סין, ובמרץ כבר הייתה התפשטות בישראל.
פתחתנו מחזור במרץ, במתכונת סגורה. ביצענו סגירה של 21 יום עם חיילים בבסיס- משהו שלא עשיתי בעצמי לפני כן. זה היה מחזור מחשל ומאתגר מהרבה בחינות, אבל ללא ספק הכין אותי להתמודדות עם התופעה בהמשך!

# data[].attributes.headline
במהלך המחזור השלישי 

# data[].attributes.body
במהלך המחזור השלישי שלי בפיקוד, התחילה הקורונה להשפיע על הצבא. בעקבות הקורונה סגרנו חודש בבסיס, הטירונות של החיילים קוצרה מאחד עשרה שבועות לשישה. נתקלנו בקשיים שלא נתקלנו בהם מעולם, חוסר במענה משמעתי לחיילים (אין שעות ביציאה, שבתות, כלא וכו׳), סגירות ממושכות בלי ידיעה מתי זה יסתיים. המחזור נגמר, היינו בהכנת סגל קצרה מאוד, ופתחנו עוד מחזור. המחזור הרביעי היה בין שני הגלים של הקורונה, הייתה קצת יותר ודאות והפקנו המון לקחים מהמחזור הקודם שעזרו לנו עם החיילים מאוד. לאחר שנגמר המחזור (גם בצל הקורונה) התקדמתי להיות צפ״ה. מאז היציאות חזרו להיות כרגיל, יש יותר ודאות ופשוט ממשיכים להזהר (גם בבית וגם בבסיס).

# data[].attributes.headline
כיצד הקורונה פגשה אותי

# data[].attributes.subject
כיצד הקורונה פגשה אותי

# data[].attributes.body
הקורונה פגשה אותי במהלך מחזור בשבוע האחרון שלו, סגרנו שבת והודיעו שיש סגר.

נכנסנו להכנת סגל, והודיעו לנו שאנחנו נשארים בסגר למרות שנגמר המחזור ואנחנו אמורים לצאת אפטר.

הודיעו לנו שאנחנו מוקפצים להפעלה - להסיע חובשים לעשות בדיקות קורונה.

במשך 35 יום היינו בסגר בבסיס, הוצאנו רישיון צבאי בבהד 6, במשך חודשיים נהגנו בכל המדינה, עשינו בדיקות קורונה מהבוקר עד בלילה. בהמשך, הוקפצנו לעוד הפעלה, הלכנו לבית אבות, קנינו להם תקופות, מזון וכו׳..
התקופה הזו הייתה עוצמתית ומשמעותית מאוד עבורי.

# data[].attributes.headline
הקורונה פגשה אותי שב

# data[].attributes.body
הקורונה פגשה אותי שבוע אחרי שסיימנו מחזור ונכנסנו להכנס.
הודיעו לנו שעומדים לעשות נסיעות יחד עם חובשים ולבדוק אנשים בכל רחבי הארץ. פתאום נפלה ההבנה שזה בעיה לאומית וכולנו צריכים להרתם בשבילה. הדבר גרם לנו לסתות מהכשירות שלנו ולהיות כולנו במשימה. אך לקראת פתיחת מחזור נוסף דאגו להעביר לנו שיעורים, להעלות את הכשירות שלנו ולזכור שהגיוסים לא יכולים להפסק ושיש לנו אחראיות להכשיר את אותם חיילים לצד הנחיות הקורונה שזה היווה אתגר אך עמדנו בו בזכות חידוד ההנחיות והירידה לפרטים והחזרה לכשירות שביצענו.

# data[].attributes.headline
הקורונה פגשה אותי רג

# data[].attributes.body
הקורונה פגשה אותי רגע לפני פתיחת מחזור עם חיילים.
כל יומיים הערכת מצב חדשה ואיך פותחים מחזור ככה?
התנהלות צוותית 90% מהטירונות, מתחם אוכל בפלוגה, אין כניסה לשקם, אין ביקורים בשבתות והיציאות בסימן שאלה.
אין ספק שזה העלה הרבה אתגרי פיקוד חדשים. אבל המחשבה על האזרחים שבחוץ שמאבדים עבודות ואין להם פרנסה הייתה יותר קשה מכל מה שקורה בבסיס. פתאום הרגיש שהצבא זה המקום הכי טוב להיות בו כרגע.

# data[].attributes.headline
הייתי מ״כית ופתחנו מ

# data[].attributes.body
הייתי מ״כית ופתחנו מחזור בטכני במקום בבאח כי לא פתחנו הרבה מחזורים , אז סיפחו אותנו לשם , סגרנו עם החיילים שבת מחזורית כזאת ופתאום אמרו לנו שחוזרים לסגר בסיסי בבאח , במקום לצאת הביתה, אחרי מחזור טירונים במקום זר , אתם חוזרים לבסיס לסגור הרבה שבתות , בסגר הבסיסי הראשון לא ראיתי את חבר שלי 3 חודשים וארבע ימים בגלל יציאות הפוכות .

# data[].attributes.headline
הקורונה ואני

# data[].attributes.subject
הקורונה ואני

# data[].attributes.body
היא פגשה אותי לראשונה כשהייתי בהגנ"שים עם חיילי קו"ם בתור מ"כ, פתאום החלו הגבלות התקהלות של 2000 אנשים ולפתע אני מקבל שיחה מהסמ"פ שאסור לנו לקחת אוכל מתושבי הישוב או לשבת איתם בשבת "כי יש ווירוס שמתחיל להתפשט ולהשפיע על המדינה כולה אז תעשו את זה רק מצומצם בינכם את הקידוש", ושם פעם ראשונה שהבנתי שאנחנו נכנסים למשהו מסובך ובעייתי ותוך ימים ספורים הגבלות ההתקהלות הצטמצמו עד בכדי מספר דו ספרתי