# data[].attributes.headline
Michelle                                                                                                                                  Mit navn er Michelle, jeg er 23 år, kommer fra Randers og bor i Århus. Netop nu læser jeg på hovedfaget Engelsk på Aarhus Universitet og tilvalget Journalistisk formidling på DMJX. Jeg kunne godt tænke mig at arbejde inden for journalistik, kommunikation og kultur/samfunds-området, når jeg er færdiguddannet om 2,5 år. Jeg er en arbejdsom, detaljeorienteret, ubeslutsom, glad og imødekommende person. Jeg elsker at opleve nye ting, fordybe mig i fagstof, bruge tid med venner og familie og udfordre mig selv. Jeg kan godt lide at rejse, jeg interesserer mig for sport, især håndbold og fodbold, og jeg er helt klart en "hundeperson" og et B-menneske. 

# data[].attributes.subject
Michelle                                                                                                                                  Mit navn er Michelle, jeg er 23 år, kommer fra Randers og bor i Århus. Netop nu læser jeg på hovedfaget Engelsk på Aarhus Universitet og tilvalget Journalistisk formidling på DMJX. Jeg kunne godt tænke mig at arbejde inden for journalistik, kommunikation og kultur/samfunds-området, når jeg er færdiguddannet om 2,5 år. Jeg er en arbejdsom, detaljeorienteret, ubeslutsom, glad og imødekommende person. Jeg elsker at opleve nye ting, fordybe mig i fagstof, bruge tid med venner og familie og udfordre mig selv. Jeg kan godt lide at rejse, jeg interesserer mig for sport, især håndbold og fodbold, og jeg er helt klart en "hundeperson" og et B-menneske. 

# data[].attributes.body
Gruppe 1, 2 og 3: SKAL bruge ordene stille, uengageret, excentriker, fedladen, tør
Gruppe 4 og 5: Klog, flittig, overspringshandlende, åben, gennemsnitlig

# data[].attributes.body
Jeg er en helt almindelig pige. Ret ordinær hvis jeg selv skal sige det. Mit navn er Nanna og jeg er lige fyldt 24 år. Jeg er den ældste i en søskendeflok på tre og har et sæt forældre med et intakt ægteskab Jeg er vokset op på landet, og er flyttet til Aarhus i forbindelse med studiestart på lingvistik. I min rygsæk har jeg medtaget et behov for frisk luft og grønne oaser. I andres øjne er jeg en rolig og nede-på-jorden-agtig type. Inde bag mine egne øjne er der i virkeligheden ret tit kaos. Jeg sidder netop nu på journalisthøjskolen - herfra udspringer mine drømme og håb for fremtiden. Også selvom jeg lige har skrevet et ret almindeligt og helt ordinært selvportræt.

# data[].attributes.body
Jeg hedder Anna-Victoria og er 22 år. Jeg er født og opvokset i Danmarks smukkeste by Silkeborg tæt på sø og skov med min dejlige mor og far. Jeg er glad det meste af tiden, hvis jeg ikke er sulten, træt eller føler mig uretfærdigt behandlet. Jeg er udadvendt, hvis jeg selv skal sige det, og kan godt lide at hygge mig med søde mennesker. Jeg er god ved dyr, til at danse i byen og at spise slik. Jeg synes selv, at jeg er en god ven overfor mine venner og veninder, som også er gode venner overfor mig. Jeg har et ar på mit knæ fra engang jeg kom til at løbe i svømmehallen, men ellers retter jeg mig generelt efter reglerne, dog uden at være kedelig. Jeg har meget let til tårer og min mor siger, at det er rigtig fint, fordi det bare viser at jeg kan leve mig ind i, hvordan andre har det. Dog er det lidt bøvlet, at det sker så tit.

# data[].attributes.body
Mit navn er Marie Louise, jeg er 22 år og læser Cognitive Science.

Jeg er meget interesseret i mennesker, hjernen og adfærd, og bruger derfor også en del af min tid på dette emne. Jeg er frivillig i Hjerneskadeforeningen, og forsøgsleder på et forskningsprojekt omkring hvordan Parkinsons sygdom påvirker de sproglige og kognitive funktioner. Jeg brænder for at kunne gøre en forskel for mennesker, som eksempelvis er blevet ramt af en mental eller neurologisk sygdom, og glæder mig til at øve mig i at formidle min viden.

I min fritid bruger jeg meget tid sammen med mine venner, hvor vi drikker te, går ture, laver mad, eller benytter nogle af de mange kulturelle tilbud, som Århus har. Jeg kan godt lide at svømme og danse.

# data[].attributes.headline
Troels ThøgersenPå en stille morgen i november 1992 blev jeg født. Godt 25 år senere befinder jeg mig nu i et excentrisk tilvalgsforløb på DMJX, hvor jeg som en stille og rolig ung mand står overfor en stor personlig udfordring, hvor jeg hverken kan tillade mig at være uengageret eller forfalde til fedladenhed. Det er på samme tid en både spændende og urovækkende udfordring. Fra et uddannelsesforløb på Nordisk, hvor jeg har spændt en del tid med hovedet nede i tørre bøger, skal jeg nu ud af min comfort-zone.

# data[].attributes.subject
Troels ThøgersenPå en stille morgen i november 1992 blev jeg født. Godt 25 år senere befinder jeg mig nu i et excentrisk tilvalgsforløb på DMJX, hvor jeg som en stille og rolig ung mand står overfor en stor personlig udfordring, hvor jeg hverken kan tillade mig at være uengageret eller forfalde til fedladenhed. Det er på samme tid en både spændende og urovækkende udfordring. Fra et uddannelsesforløb på Nordisk, hvor jeg har spændt en del tid med hovedet nede i tørre bøger, skal jeg nu ud af min comfort-zone.

# data[].attributes.body
Jeg er 22 år gammel og læser æstetik og kultur på Aarhus Universitet. Meget modsat det billede politikerne forsøger at fremmane i medierne, er jeg som de fleste studerende både intelligent og hårdtarbejdende. Jeg udskyder ikke mine arbejdsopgaver, men sørger for at få dem lavet med det samme. Til gengæld er det sandt, at jeg så langt fra er fuldtidsstuderende. Det bliver for det meste kun til 15-20 timer om ugen, og den primære grund til, at jeg ikke droppede ud inden andet semester var bestået, må jeg nok indrømme er, at jeg lavede et væddemål med en ven, der hader æstetik og kultur, om at jeg nok skulle klare mere end et år. Ved siden af mit studie arbejder jeg som studenterskribent for universitetets avis, Omnibus, og er engageret i min fagforening, DM. Her sidder jeg i de studerendes bestyrelse og kæmper for bedre rettigheder og vilkår for studerende. Meget af min fritid spenderer jeg på en hård cykelsadel, ivrigt trampende i pedalerne på min cykel, som æder et par hundrede kilometer asfalt om måneden. Jeg bruger også meget tid på at læse avis, blandt andet fordi jeg er elendig til at sige nej til telefonsælgere, og derfor hen over julen endte med at have abonnement på både Zetland, Information og Politiken. Hvis jeg skal have valuta for pengene, skal der alligevel læses en del artikler hver dag. Organet for højere oplysning betaler jeg heldigvis ikke penge for, fordi jeg arbejder som træner på Politikens Kritikerskole i Aarhus. Jeg vejleder fire unge og giver dem feedback på deres læserbreve og debatindlæg. Hver onsdag er jeg at finde på Vinstuen, hvor jeg er til ”Quiz med Steiner” og for det meste ender i top tre.

# data[].attributes.body
Jeg er 25 år, og studerende i Aarhus. Jeg huserer til dagligt på det altid hyggelige Trøjborg, og til hverdag læser jeg på universitetet. Jeg er en hårdtarbejdende og målrettet studerende, som engagerer mig i mit daglige arbejde. Jeg er udadvendt, og har en svag tendens til at fyre platte jokes af. Som studerende er jeg altid frisk, hvis nogen spørger om jeg skal med ud og hente kaffe. Alle ved, at kaffe er hvad der får os gennem morgenen. Som studerende har jeg naturligvis forventninger og drømme til min fremtid. Jeg arbejder efter at kunne leve af at fortælle vigtige historier om mennesker og deres oplevelser. Grundet det har jeg altid været meget nysgerrig, og graver dybt i ting som rører sig, eller som jeg finder spændende.

# data[].attributes.body
Jeg kan være stille i nogle sammenhænge, men ikke stille på den tørre måde. Ej heller stille på den uengagerede måde, men måske kan det for nogen virke sådan? Er stille lig med tør og uengageret? I så fald må jeg virke noget så  kedelig og uinteressant. I andre sammenhænge er jeg det modsatte af stille. Ikke på den fedladne måde, håber jeg, men hvem ved hvordan andre, fremmede, opfatter mig?  Måske er jeg alle de ting, jeg ikke selv synes, jeg er.

# data[].attributes.body
Jeg er Iben, og jeg går ind for hver ting til sin tid: Jeg er både en festlig og en stille pige, måske til tider på grænsen til tør. Men det er bare fordi, jeg excentriker på min helt egen måde. For selvom jeg er uengageret i nogle ting – eksempelvis fodbold, astrologi og øl– er jeg engageret på andre områder. Jeg er vild med at leve vegetarisk og gå op i bæredygtighed, og når folk får øje på denne interesse, indser de indimellem, at de selv er en smule fedladne.

# data[].attributes.body
Om 6 år er jeg 30, det er halvvejs til de 60. Til den tid vil jeg være fedladen og leve det gode liv. Men ikke endnu. Det gode liv for mig er et excentrisk liv, hvor dagene ikke ligner hinanden. Jeg er fan af alt sport, for der kommer de fedladende ikke til stolthed og ære nemt. Jeg betragter mig selv, som en stille person, der til tider kan virke tør. Og så var der deadline.

# data[].attributes.body
Mit navn er Camilla Andersen. Jeg er i gang med en bachelor i Cognitive Science på Århus Universitet, med tilvalg i journalistik. Ved siden af mit studie har jeg forskellige jobs. Jeg er så heldig at få lov til at arbejde som research assistent for en hjerneforsker. Det er aldrig tørt arbejde, det er altid meget spænende.

Hvis jeg nogle dage virker stille eller uengageret er det nok fordi jeg føler mig genert eller fordi jeg er lidt ved siden af mig selv. Jeg gør normalt meget ud af altid at gøre mit bedste, men det er også derfor jeg altid får så travlt og laver for mange aftaler eller tager for meget ansvar.

Det er nok også derfor jeg bliver så fedladen. Man skal passe på ikke at blive for træt, hvis man er lidt af en excentriker, som går en lille smugle for meget op I alt for mange ting.

Men sådan skal man jo lige lære at ballancere sine interesser og sine prioriteter.

# data[].attributes.body
Jeg er stille, især når jeg tænker. Jeg tænker meget over de ord der kommer ud af min mund, og derfor er jeg ofte stille. Efter en lang eksamensperiode vil jeg nærmest beskrive mig selv som fedladen. Det hænder sjældent at jeg går til en opgave uengageret, også selvom emnet ligger mig meget fjernt. Excentriske personer fascinerer mig, og skræmmer mig lidt på samme tid. De må hvile så utroligt meget i dem selv. Ved siden af dem, vil jeg nærmest beskrive mig selv som tør.

# data[].attributes.body
Jeg hedder Morten Søgaard Nielsen, og jeg er 24 år gammel og bor I Aarhus. Til daglig studerer jeg medievidenskab på Aarhus Universitet, men det næste semester skal jeg beskæftige med det journalistiske håndværk som en del af bachelortilvalget i Journalistisk Formidling. Jeg vil i den forbindelse beskrive min tilgang til håndværket som værende alt andet end stille, uengageret, fedladen og tør. Det journalistiske område, vil jeg derimod angribe med en engagereret, flittig og åben tilgang.

# data[].attributes.body
Jeg hedder Mathilde, og jeg er 24 år. Jeg bor i Århus sammen med min storesøster, og jeg studerer medievidenskab på Aarhus Universitet på 6. semester. Jeg kommer oprindeligt fra Salling tæt på Skive. Som person er jeg imødekommende, selvstændig, venlig og stabil. Jeg sætter stor pris på min familie og mine venskaber, som jeg prioriterer højt. Jeg kan godt lide at rejse, træne, gå lange ture i naturen og festlige arrangementer. I weekenden forsøgte jeg at blive ’ridder’, men det lykkedes desværre ikke, og jeg endte med hovedet i toiletkummen og kastede op fire gange. Min livret er sushi, og min yndlingsfarve er grøn.

# data[].attributes.body
Han er en fedladen excentriker, som blandt sine studiekammerater er kendt for sin uengagerede tilgang til gruppearbejde. Til fredagsbaren er han typisk den stille type som sidder i hjørnet med sin lune øl og mobil, uden den mindste interesse for fællesskabet. Grunden til disse personlighedstræk finder vi måske hans opvækst. Han er opvokset i et rækkehuskvarter med frimærkehaver med strenge forældre, som alene lod ham læse Lademanns leksikon. I sandhed er han blevet til en tør fætter at være i selskab med.

# data[].attributes.body
Jeg er sjældent stille. Kun når det er mig påbudt, eller når jeg føler, at det er nødvendigt i den enkelte situation. Det betyder ikke, at jeg er uengageret – kun en sjælden gang – men nærmere at jeg lytter eftertænksomt eller forsøger at finde hoved og hale i det, der bliver snakket om. Jeg kan til tider være lidt af en excentriker, men bare rolig – jeg skal nok styre min mere udfarende side, hvis det gør dig utilpas eller nervøs. Så bliver jeg måske bare stille i stedet. Jeg er måske bare bange for, at folk opfatter mig som tør, hvis jeg ikke viser sider af min sammensatte personlighed. Jeg er det stik modsatte af punktlig, og man kan diskutere, hvor pligtopfyldende jeg er. Det betyder ikke, at jeg er fedladende og ligeglad med aftaler; nærmere bare at jeg er dårlig til at tage hjemmefra i ordentlig tid og har svært ved at komme ud af sengen i tide til den rigtige busafgang. Jeg arbejder på det… Det lover jeg.

# data[].attributes.body
Når jeg kommer ind i et lokale, passer jeg altid på, at jeg ikke glemmer at hilse på dem, jeg ikke kender. Det er en frygt for at blive opfattet som arrogant eller selvoptaget. Egentligt tror jeg, at kun de færreste ville bruge de ord om mig. Jeg er altid smilende, til et punkt hvor det kan provokere mennesker, der står i en ligeså svær situation som jeg gør. På en gang, har jeg både høje og lave tanker af mig selv. Jeg kan være bevidst om mine talenter, samtidig med at jeg er dybt utilfreds med situationer, jeg har bragt mig selv i. Der er en stol der knirker i lokalet. Den siger en højfrekvent lyd, jeg tror det er et H. Der er en nysgerrighed, der har fulgt mig igennem det meste af mit liv. Det er en lyst til at udforske de idéer, der pibler frem i mit hoved. Hvis de går til spilde, er det mit eget ansvar, føler jeg, og det er derfor op til mig ikke at være for langsom eller for bange for at gribe dem.

# data[].attributes.body
Jeg er Malene. Jeg vil kategorisere mig selv som en typisk excentriker. Jeg snakker med mig selv, oftest inde i hovedet. Derfor kan jeg af og til fremstå stille, men mest i pressede situationer.  For i sådanne situationer bekymrer jeg mig. Måske fremstår jeg uengageret. Men det er jeg nødvendigvis ikke. Men tit. Når jeg er presset bliver jeg tør. I munden. Og kuren på denne tørhed bliver en omgang fedladenhed fra min side. Så glider jeg lidt lettere gennem tilværelsen.

# data[].attributes.body
Mit navn er Line, og jeg er en til tider stille pige på 24 år. Jeg kan forekomme en smule tør, da jeg ikke ligefrem er excentriker, og det kan tage lidt tid at finde ud af, hvem og hvordan jeg egentligt er. Jeg er bestemt ikke uengageret, men jeg kan have svært ved at give mig fuldt ud til projekter, som jeg ikke helt forstår meningen bag. Når jeg kommer hjem fra en hård dag, kan jeg godt lide at smide mig på sofaen som en fedladen kat.

# data[].attributes.body
Som person er jeg meget stille og tilbageholdende, måske endda en smule tør, vil nogen mene. Jeg foretrækker at holde mig lidt for mig selv, jeg vil helst være hjemme på sofaen en fredag aften, og det gør mig intet at det er alene. Andre vil måske endda gå så langt at kalde mig uengageret og fedladen, udelukkende på grund af mit stille sind og lysten til at nyde mit eget selskab, som muligvis lægger langt fra den normale universitetsstuderende. Jeg vil aller helst være alene. Jeg nyder mit eget selskab, hvor alting går i mit eget tempo. I min verden er jeg hverken stille, tør, uengageret eller fedladen, men det handler om øjnene der ser.

# data[].attributes.headline
Sille:                            Når jeg lørdag aften vælger, hvad jeg skal bruge min tid på, går jeg ikke efter det stille og tørre. Jeg vil hellere tænde for Netflix end jeg vil skrive min eksamensopgave færdig. Det betyder, at jeg kan komme til at fremstå temmelig fedladen, når jeg for 4. dag i træk vælger at se endnu et afsnit Friends fremfor at gå i gang med opgaven om Ulysses. Men betyder det, at jeg er uengageret eller betyder det blot, at jeg er almindelig snarere end excentrisk? 

# data[].attributes.subject
Sille:                            Når jeg lørdag aften vælger, hvad jeg skal bruge min tid på, går jeg ikke efter det stille og tørre. Jeg vil hellere tænde for Netflix end jeg vil skrive min eksamensopgave færdig. Det betyder, at jeg kan komme til at fremstå temmelig fedladen, når jeg for 4. dag i træk vælger at se endnu et afsnit Friends fremfor at gå i gang med opgaven om Ulysses. Men betyder det, at jeg er uengageret eller betyder det blot, at jeg er almindelig snarere end excentrisk? 

# data[].attributes.body
Stille og tør. Det er ord, jeg umiddelbart aldrig ville bruge til at beskrive mig selv. Mit navn er Emilie, og jeg læser journalistisk formidling på DMJX. Som journalist nytter det ikke noget at være uengageret eller fedladen, da historierne ikke kommer og banker på døren af sig selv. Derimod må man udvise en vis nysgerrighed over for verden og de mennesker, man møder, hvis man ønsker at skabe en fængende fortælling. Jeg kommer oprindeligt fra en lille by i Nordjylland, hvor man skal lede længe for at finde et excentrisk menneske, og hvor man især skal arbejde for at finde de gode historier, hvis ikke man vil skrive om nabogårdens nye mejetærsker eller den lokale hankat, som skaber ravage i nabolaget.

# data[].attributes.body
Da jeg var mindre blev jeg  hurtigt sat i bås som den stille pige, jeg elskede at fortælle historier, men de kom aldrig videre end mig selv. Efter jeg er blevet ældre, er blevet alt andet end den stille pige, jeg elsker at være sammen med andre mennesker og er alt andet end uengageret. Måske endda lidt for engageret ind i mellem. Men når livet presser på kommer den stille pige nogle gange frem igen, og jeg lukker mig selv ind i en lille hule. Selv hvis det bare er for en enkelt aften. Jeg har en stor kærlighed til teatret og nogle vil måske endda kalde mig en excentriker på det punkt. Når man er en del af en kreativ proces, er det meget vigtigt ikke at være for fedladen, man skal have respekt for sine medmennesker. Når man går på dramaturgi, bliver man tvunget til hele tiden at mærke efter, om det hele hænger sammen på den rigtige måde. Fungerer den her proces lige godt for alle? Gør vi det, vi siger vi vil med vores produkt? Respekterer vi, at der kan være forskellige holdninger og forskellige måder at gøre tingene på i en gruppe? Den sensibilitet vi tillærer os på dramaturgi i forhold til produkter og processer, har nok altid underbevidst været en del af min personlighed. Jeg har altid været meget opmærksom på andre mennesker, på hvordan de har det, på deres ve og vel. Måske endda lidt for meget ind i mellem.

Når man skal have en hvis sensibilitet er det vigtigt ikke at være for tør, da man skal kunne spore sig ind på andre mennesker, og have en evne til at interagere med andre mennesker.

# data[].attributes.body
Jeg er som regel glad. Jeg får energi af at være sammen med mennesker, og jeg ved ikke altid hvad jeg mener før jeg får sagt det højt. Jeg kan godt lide at løbe, men jeg gør det aldrig fordi jeg nok er lidt for doven, og ikke vil det helt så meget, som jeg nogle gange bilder mig selv ind. Jeg er det man kalder et A-menneske, bortset fra at jeg går sent i seng. Jeg elsker at have gæster, i den perfekte verden, i mit hoved, ville mit hus altid være et sted man føler man er velkommen. Men så er der tyve og et studenter-budget så den går ikke i realiteten. Jeg elsker at blive klogere, men har svært ved at gennemgå den tilhørende proces nogle gange. Jeg elsker film og litteratur fordi jeg synes det er underholdende mens det samtidig siger meget om mennesker, kulturen og konteksten. Jeg danser ret meget. Mest på dansegulv og så danser jeg ikke en bestemt dans, men bare en blanding af alt muligt forskelligt. Jeg tror det er den sport jeg synes bedst om, fordi den også er sjov og uden ansvar for et hold eller presset af et håb om sejr. Hvis jeg kunne vælge helt selv, ville jeg nok bo i en skov, fordi det dufter så godt, og fordi jeg har en romantisk idé om at hvis jeg isolerer mig fra samfundet finder jeg ind til ’kernen’ af hvem jeg er. I realiteten er jeg nok mere et bymenneske, da jeg hurtigt kan komme til at kede mig. Jeg elsker også at snakke om stort og småt med forskellige mennesker i forskellige situationer, det kommer man nok ikke til hvis man bor isoleret i en skov. Da jeg var lille ville jeg være forfatter. Nu er jeg ikke så sikker længere.

# data[].attributes.body
Jeg hedder Kristina og jeg er 22 år. Men et eller andet sted er jeg nok en til tider 80-årig kvinde, der er fanget i en ung krop. Da jeg blandt andet fungerer bedst, når jeg har fået mine otte timer på øjet og hækler lidt i min fritid. Måske kommer det sig af, at jeg er vokset op i en lille provinsby ved Limfjorden, Glyngøre. I kender nok Glyngøre fra navnet på sildene, men jeg kan faktisk ikke lide sild. På trods af dette vil jeg nu ikke betegne mig selv som kræsen. Derudover bor jeg med min kæreste, kan godt lide mælk i min kaffe og så er jeg ikke så glad for dyr, selvom jeg har haft et par undulater og en kanin.

# data[].attributes.headline
Kirstine: Jeg er normalt stille, fordi jeg ikke har noget at sige, men til tider også i protest over at opdage, hvordan min excentriske karakter bliver udstillet som om jeg var fedladen og uengageret. Det har aldrig gavnet min selvopfattelse at indrette mig efter, hvad man bør og ikke bør gøre i bestemte sammenhænge. Af andre bliver jeg opfattet som en tør kiks, der efter udløbsdatoen lægger sig i ganen og suger al mundvand til sig. Det har jeg ikke noget imod, de kunne jo bare have åbnet pakken med kiks lidt før. 

# data[].attributes.subject
Kirstine: Jeg er normalt stille, fordi jeg ikke har noget at sige, men til tider også i protest over at opdage, hvordan min excentriske karakter bliver udstillet som om jeg var fedladen og uengageret. Det har aldrig gavnet min selvopfattelse at indrette mig efter, hvad man bør og ikke bør gøre i bestemte sammenhænge. Af andre bliver jeg opfattet som en tør kiks, der efter udløbsdatoen lægger sig i ganen og suger al mundvand til sig. Det har jeg ikke noget imod, de kunne jo bare have åbnet pakken med kiks lidt før. 

# data[].attributes.headline
Anna Raahauge                                                               Tænk, hvis jeg var fedladen og uengageret? Altid lå der hjemme på min flade, lod minutter, timer og dage gå; uden at lave noget, involvere mig i andre eller være oprigtigt tilstede. Tænk hvis jeg var en stille, tør kiks, som ingen havde lyst til at sidde til bords med; i frygt for den larmende tavshed. Tænk, hvis jeg var sådan? Jeg er nok mere en excentrisk type. 

# data[].attributes.subject
Anna Raahauge                                                               Tænk, hvis jeg var fedladen og uengageret? Altid lå der hjemme på min flade, lod minutter, timer og dage gå; uden at lave noget, involvere mig i andre eller være oprigtigt tilstede. Tænk hvis jeg var en stille, tør kiks, som ingen havde lyst til at sidde til bords med; i frygt for den larmende tavshed. Tænk, hvis jeg var sådan? Jeg er nok mere en excentrisk type. 

# data[].attributes.body
Jeg beskrives ofte af mine venner som værende 'underlig' - engang var det sejt.
Nu er jeg bare excentriker. Jeg er stille i forsamlinger, medmindre jeg føler at trangen til at sige noget bliver for stor - men det kræver at emnet er vigtigt for mig. Jeg er absolut ikke uengageret. Måske mere det modsatte, til tider går jeg for meget op i de ting jeg foretager mig.

Jeg vil ikke kalde mig selv fedladen, men jeg havde en kat der engang var det. Jeg savner ham meget. Min største frygt er tør kage og spontane skriveopgaver.

# data[].attributes.body
Jeg er som udgangspunkt meget omgængelig og ekstrovert, når det kommer til at møde nye mennesker. Dette finder jeg væsentligt i forhold til nye bekendtskaber. Jeg er også meget affabel og godmodig. Jeg er meget foretagsom når det kommer til at arbejde med projekter og opgaver. Jeg er typisk den der systematiserer i en gruppe og er ikke frygtsom, hvis der skulle opstå en konflikt. Her vægtes egen selvkontrol og overblik for at skabe balance, og komme frem til det bedste resultat.

# data[].attributes.body
Jeg vil beskrive mig selv som en særdeles almindelig studerende, der ikke altid tager undervisningen så seriøst som jeg måske burde.  Jeg er typen der bruger længere tid på at finde frem til den bedste løsning, end egentlig at løse problemet. Jeg er indbegrebet af udtrykket “i ellevte time”, alting trækkes til sidste minute. Alligevel formår jeg at klare mig igennem universitetet nogenlunde, ved at ligge mig i begge ender af skalaen. Basketball er noget jeg værdsætter meget, og jeg sætter mig gerne og ser NBA hele natten, frem for at arbejde på mine opgaver. Venlig, kærlighed og krammende er de ting der beskriver mig aller bedst, og du finder mig altid i fredagsbaren.

# data[].attributes.body
I 2015 var året det hele skulle begynde. Optaget på Nordisk sprog og litteratur skulle jeg lære en masse om bøger, sprog, kultur og medier, og suge al den viden til mig, jeg kunne – og få rene 12-taller selvfølgelig. Ambitionerne har aldrig fejlet noget, og jeg tænkte, at jeg her trivedes og ville ende med at få en ph.d. og en medalje, så intelligent, som jeg jo var. Jeg fandt fog ud af, at jeg er ganske almindelig – og efter at have kradset neglene i bund og mistet det halve af håret allerede under bachelorperioden fandt jeg ud af, at jeg ikke var hverken mere eller mindre end en almindelig, dødelig studerende, der har brug for pauser og engang imellem at levere middelmådige resultater – nu skal jeg bare lære ikke at hade det. Som 25-årig er min største udfordring nu at skulle afslutte bachelorens sidste semester på mit tilvalgsfag. Journalistisk formidling. Her er der ikke i samme grad plads til fordybelse, da deadlines allerede hænger over hovedet. Men måske der ligger noget befriende i det? Måske en hang til perfektionisme kunne forsvinde i hurtighed og effektivitet. Lad os se.

# data[].attributes.body
Jeg er en 23-årig studerende på Aarhus Universitet, der sjældent går stille med dørene. Folk har aldrig beskyldt mig for at være uengageret, men til gengæld har jeg vist en lidt tør humor. Jeg bor på Læsseøsgade midt i Aarhus sammen med min smukke og dejlige kæreste, som jeg mødte i 2010 (Er det ikke sådan man gør Anders?). Det betyder jeg en gang i mellem er lidt fedladen. Specielt når jeg skal herop, for det er sgu lidt op af bakke. Jeg vil nok beskrive mig selv som en excentriker. Mest fordi jeg ikke helt ved hvad det betyder. Til gengæld ved jeg, at jeg er klog, flittig og åben. Alt andet end gennemsnitlig dog med en tendens til at være overspringhandlende. Men det finder I nok ud af.