# data[].attributes.body
סבא וסבתא רבה שלי עם סבתא והאחיות שלה (משפחת מוסקוביץ') ביאסי, רומניה, לפני המלחמה.
סבתא שלי חוה רוזנטל שרדה את השואה, עלתה לארץ והקימה את משפחתה בקיבוץ ניר יצחק שבנגב המערבי.
סבתא נפטרה לפני כחצי שנה, אזכור אותה תמיד בליבי.
תום רוזנטל,
י'3

# data[].attributes.body
סבא וסבתא שלי, הוריו של אבי, עלו לארץ מליטא ופולין עוד לפני המלחמה. אבל רבים מבני משפחותיהם - הורים, אחים ואחיות נשארו נספו בשואה. אף פעם לא שמעתי אותם מדברים על הנושא, אבל בעיניהם תמיד היתה איזו עצבות בלתי מפוענחת. כשההורים שלי התחתנו הם שינו את שם המשפחה מגרשוביץ לגורן, אולי כחלק מהניסיון להתרחק מהגלות ולחזק את הזהות הישראלית. בשנותיו האחרונות אבי כנראה רצה "לחזור לשורשים", לכן ביקש שלאחר מותו נציין על קברו גם את שם משפחתו המקורי, ואנחנו כיבדנו את בקשתו. בתמונות הוריה של סבתי, אחיה ואחיותיה. אבנר גורן.

# data[].attributes.body
שקד רחום   י /4

# data[].attributes.headline
בתמונות האחיות של סבא רבה שלי מצד אמא שנספו באושויץ עם ילדיהם .שם האחיות לובה ושרה לבית בוצ'אן שנולדו בעיירה קטנה ליד ורשה שבפולין בשם קרשנוצלשה

# data[].attributes.subject
בתמונות האחיות של סבא רבה שלי מצד אמא שנספו באושויץ עם ילדיהם .שם האחיות לובה ושרה לבית בוצ'אן שנולדו בעיירה קטנה ליד ורשה שבפולין בשם קרשנוצלשה

# data[].attributes.body
שקד רחום
י /4

# data[].attributes.body
רגינה רינגלר-וויסמן התגוררה בעיר האגן שבגרמניה לשם היגרה משפחתה מפולין. לאחר ליל הבדולח גורשה עם בעלה מרדכי לגבול גרמניה פולין אך בדרך פלא הצליחה לשוב לעיר האגן. לאחר פרוץ המלחמה עשתה מאמצים גדולים לעלות לארץ ישראל שם חיו בנותיה טרי ולאה, חברות תנועות נוער ציוניות שהצליחו לברוח מגרמניה בשנות ה30. רגינה הייתה כפסע מלהצליח להציל את חייה. אך לבסוף נשארה לכודה בגרמניה שם נרצחה עם בעלה מרדכי (בתמונה רגינה יחד עם בתה טרי שהיא הסבתא רבתא של שירה). מיכל, אמיר ושירה פלג עוזיהו

# data[].attributes.body
סבתא בת שבע קינל. בפרוץ המלחמה הייתה בת 12 והתגוררה בעיר ווישקוב (עירו של מרדכי אנילביץ'). מיד לאחר פלישת הגרמנים לפולין נלקח אביה טוביה על ידי הגרמנים ונורה בפאתי העיר. אמא של בת שבע הצליחה להשיג סוס ועגלה ויחד עם בני משפחה נוספים הם התחילו במסע בריחה לעומק ברית המועצות. הם הצליחו להגיע לסיביר ושם שרדו עד סוף המלחמה בתנאי רעב קשים. בתום המלחמה חזרה בת שבע לפולין ומשם דרך מחנה עקורים עלתה לארץ ישראל. מיכל, אמיר ושירה פלג-עוזיהו

# data[].attributes.body
האושר בהתגלמותו... ילד נולד אחרי המלחמה. סבא של עדי בן דור, בימה אינבינדר, נולד ב 1947 לזוג שורדי שואה. אביו שלמה איבד אישה ובן בשואה. אימו בלה (בתמונה) קפצה מהרכבת בלטביה ובכך הצילה את חייה. לאחר המלחמה נפגשו, הקימו משפחה ועלו לארץ. ביתם השניה יונה מתארת אותם כשורדים עד  סוף חייהם. שלמה נהג לומר "דאבדין ולא משתכחין" - לא שוכחים לעולם אך ממשיכים לחיות

# data[].attributes.body
סבא שלי גרשון וסבתא שלי טוני ,עזבו את גרמניה לארגרנטינה, לפני שארגרנטינה סגרה את שעריה בפני יהודים. חוץ מהם גם אחות של סבתא שלי עברה לארצות הברית. שאר המשפחה לא שרדה.
בתיה מירזאיב

# data[].attributes.body
זהבה ומשה משל, הוריה של דודתי, הניצולים היחידים ממשפחתם. את סיפורם העלה על הכתב נכדם,  בן דודי, קובי טריקי במחווה מרגשת לאחר חזרתו מהמסע לפולין.
איילת וענוג בויום

# data[].attributes.headline
בתמונה סבתא רבתא שלי, ליזה (עם המטפחת), סבתי ואימי. הוריה של ליזה, אדולף והרמינה מולר, נספו עם שבעה מילדיהם במחנה ההשמדה אושוויץ, בשנת 1944. ליזה עלתה ארצה בשנת 1964, וגידלה פה את משפחתה 

# data[].attributes.subject
בתמונה סבתא רבתא שלי, ליזה (עם המטפחת), סבתי ואימי. הוריה של ליזה, אדולף והרמינה מולר, נספו עם שבעה מילדיהם במחנה ההשמדה אושוויץ, בשנת 1944. ליזה עלתה ארצה בשנת 1964, וגידלה פה את משפחתה 

# data[].attributes.body
חני מלכה

# data[].attributes.body
בתמונה סבא וסבתא של סבתא שלי, פיוטר-פנחס פרנקל, נספה במחנה ההשמדה אושוויץ בשנת 1944.
ורוז׳ה-רחל פרנקל.  נספתה במחנה ההשמדה טרבלינקה בשנת 1942. הזוג חיו בעיר רדום שבפולין ושם נולדה אמא של סבתי לולה זינגר ששרדה את השואה וחיה עד היום בירושלים ותיהיה ביוני בת 101. ליאם אור נסאר

# data[].attributes.body
אבי אלחנן שנולד בארץ ואחיו הבכור והיחיד יענקלה, שנולד לפני המלחמה בעיירה נובוסליצה (רומניה - בסרביה דאז). הפרש השנים הגדול ביניהם (16 שנים) נובע מהמלחמה ומתלאות העליה לארץ.
סער אלטמן

# data[].attributes.body
גלויה שסבא שלי, בן שהיה חייל בצבא האמריקאי, שלח לסבתא שלי שוש כשנלחם בצרפת.
ליאת אצילי

# data[].attributes.body
סבא וסבתא שלי, לאון ומניה לרנר, ביום חתונתם לאחר סיום המלחמה. סיפור אהבה שנולד ברכבת בעת שהחלו במסעם מערבה, כשהם עוזבים את פולין. סבא שלי ראה את הבחורה הצעירה וזאת היתה אהבה ממבט ראשון. הם התחתנו, עלו ארצה והקימו משפחה גדולה. הם בליבנו תמיד ולעולם.
הדר חורש.

# data[].attributes.attachment_link.title
סבא וסבתא - חתונה

# data[].attributes.body
סבא שלי, לאון לרנר, במדי הצבא האדום לאחר שהשתתף במרד סוביבור והצליח לברוח מהמחנה.
הדר חורש

# data[].attributes.attachment_link.title
סבא בצבא האדום

# data[].attributes.body
סבא וסבתא רבה של אימי ואחותו של של סבא רבא שלי שנספו באושוויץ ברקנאו.ההורים:רוניה ויהושוע והאחות סלין שיפר זכרם לברכה.
אימי שמה רונית על שם הסבתא

# data[].attributes.body
סבי אברהם וסבתי שרה זכרם לברכה בחתונת עשר הזוגות במחנה ההכשרה סוניון באתונה . כל אחד בתמונה שריד יחיד שנשאר ממשפחתו.   שרית אלקיים