# data[].attributes.body
Gruppe 10. -
Rationaliseringsparadokset

Hvad er paradokset?
Paradokset er det hvor man går fra til at man kan lære derhjemme til man ikke kan lærer mere derhjemme.
Læring er subjektivt men det er noget objektivt at skulle gå i skole.

Giv to centrale formuleringer:
1: Rationaliseringsparadokset er ikke af nyere dato, men opstås i den proces, hvor den familiære og sociale omgangskreds ikke længere kan formidle den viden, som barnet har brug for.

2: Det institutionelle er altid udtryk for noget objektivt og standardiseret. Hvad man i samfundet objektivt anser for at være væsentligt, skal formidles videre i pædagogiske institutioner. Pædagogiske processer tager derimod altid udgangspunkt i det subjektive. Læring er en subjektiv proces, man hverken kan tvinge frem eller udlicitere til andre. Man må altid lære selv hvor man lærer sammen med andre.

Hvordan påvirker det læren?
Hvis nogen elever ikke modtager undervisningen ud fra standard normer.

# data[].attributes.body
Skelne mellem autoritær figur eller nærværende person. Skelne mellem uddannelse og dannelse (viden og personlig udvikling). Passe på ikke at sammenligne elever eller dømme elever på tidligere gerninger. 
 
more_vert
Gruppe 1 - individualiseringsparadoks
Gruppe 1 - individualiseringsparadoks
- Hvad er paradokset? (Find to centrale formuleringer)
Paradokset ligger i at man via ydre påvirkninger forsøger at forme et individ til ikke at lade sig påvirke af ydre påvirkning.
Der er to sider at paradokset der skal tages højde for, da der både er lærerens og elevens vinkel, og udviklingen skal bevæge sig i begge retninger.
Lærerens og pædagogens arbejde er paradoksalt, fordi de bliver nødt til at gøre, "som om" de ved og kan, selvom de egentlig ikke ved og kan.
Undervisnings- og læringsprocesser er ikke "input/ out- put"-styret, men refleksivt åbne og dialogiske. 
- Hvordan udfordrer det læreren?
Som lærer i skolen skal man være parat til at godtage nye vinkler, anerkende og diagere. Der er mange forskellige veje til samme svar.
Man kan ikke stole på en sikker og objektiv handlingsteknologi. 

Gruppe 3: Rationaliseringsparadokset
Gruppe 3: Rationaliseringsparadokset 
To centrale pointer:
- Institutioner som børnehaver og skoler er udtryk for noget objektivt, samfundet har anset for væsentligt. Læringsprocesser er dog altid subjektive, da læring for det enkelte barn er subjektivt. 

- Børn har brug for at gå i skole, for at lære om verden. Men måske dette ikke er muligt, da det er tvivlsomt, om man kan rationalisere og institutionalisere læringsprocesser. 

Hvordan udfordrer det læreren?
- Det udfordrer læreren, da man både skal fokusere på det individuelle individ og samfundets objektive forventninger. 
barnet ned af den rigtige
 barnet ned af den rigtige vej.
Individualiseringsparadokset Gr.2.
Individualiseringsparadokset Gr.2.
Hvad er paradokset
Barnets frihed kontra opdragelsens afhængighed.

2 centrale pointer:
Der findes ingen sikker opskrift for de professionelle, når hensigten er barnets frihed/barnets individualisering.

Læringsprocesser er ikke input/output styrede men reflektivt åbne og dialogiske.

Hvordan udfordre det læreren:
Læreren er nødt til at gøre som han teoretisk har lært,  selv om de ikke kan vide om det de gør er hensigtsmæssigt rigtig for børnene.
Læreren skal  opstille rammer og muligheder, men samtidig give eleverne spillerum til at udfordre  rammerne og mulighederne.
Eks. En lærer vil gennemgå de politiske partier for klassen. Læreren er selv DFer. Han skal kunne argumenterer lige godt for DF som for Enhedslisten, så elever kan danne deres egen mening.
civilationsparadokset- gruppe 8
civilationsparadokset- gruppe 8
- Hvad er paradokset:
 Paradokset er at du skal være professionel uanset om du kan lide barnet eller ej, men samtidig skal der også investeres følelser og have personlig engagement i undervisningen - lærer skal være både holde en distance og være nær 

- Central pointer:  
Pointe 1
Der er en hårdfin grænse med hvor stor inflydelse pædagoogikken må have på barnets natur. 

point 2 
''Kærligheden til barnets natur bliver afløst af en professionel tilgang til barnets læringsproces. Dermed bliver det pædagogiske forhold civiliseret i den forstand, at forholdet ikke mere bygger på inderlighed og eros, men på saglighed og professionalitet''( løgstrup  1972)

- Hvordan udfordrer det læreren:
  

 
Rationaliseringsparadokset -Gruppe 4
Rationaliseringsparadokset -Gruppe 4

# data[].attributes.body
Når professionelle lærere eller pædagoger møder barnet, står de i en spænding mellem at holde en distance til barnet eller eleven og samtidig være meget tæt på.

Inderlighed og eros vs. Saglighed og professionalitet

Skelne mellem autoritær figur eller nærværende person. Skelne mellem uddannelse og dannelse (viden og personlig udvikling). Passe på ikke at sammenligne elever eller dømme elever på tidligere gerninger.

# data[].attributes.body
- Hvad er paradokset? (Find to centrale formuleringer)

Paradokset ligger i at man via ydre påvirkninger forsøger at forme et individ til ikke at lade sig påvirke af ydre påvirkning.

Der er to sider at paradokset der skal tages højde for, da der både er lærerens og elevens vinkel, og udviklingen skal bevæge sig i begge retninger.

Lærerens og pædagogens arbejde er paradoksalt, fordi de bliver nødt til at gøre, "som om" de ved og kan, selvom de egentlig ikke ved og kan.

Undervisnings- og læringsprocesser er ikke "input/ out- put"-styret, men refleksivt åbne og dialogiske.

- Hvordan udfordrer det læreren?

Som lærer i skolen skal man være parat til at godtage nye vinkler, anerkende og diagere. Der er mange forskellige veje til samme svar.

Man kan ikke stole på en sikker og objektiv handlingsteknologi.

# data[].attributes.body
To centrale pointer:
- Institutioner som børnehaver og skoler er udtryk for noget objektivt, samfundet har anset for væsentligt. Læringsprocesser er dog altid subjektive, da læring for det enkelte barn er subjektivt.

- Børn har brug for at gå i skole, for at lære om verden. Men måske dette ikke er muligt, da det er tvivlsomt, om man kan rationalisere og institutionalisere læringsprocesser.

Hvordan udfordrer det læreren?
- Det udfordrer læreren, da man både skal fokusere på det individuelle individ og samfundets objektive forventninger.

# data[].attributes.body
- Hvad er paradokset:
Paradokset er at du skal være professionel uanset om du kan lide barnet eller ej, men samtidig skal der også investeres følelser og have personlig engagement i undervisningen - lærer skal være både holde en distance og være nær

- Central pointer:
Pointe 1
Der er en hårfin grænse med hvor stor indflydelse pædagogikken må have på barnets natur.

point 2
''Kærligheden til barnets natur bliver afløst af en professionel tilgang til barnets læringsproces. Dermed bliver det pædagogiske forhold civiliseret i den forstand, at forholdet ikke mere bygger på inderlighed og eros, men på saglighed og professionalitet''( løgstrup  1972)

- Hvordan udfordrer det læreren:

# data[].attributes.body
Hvad er paradokset
Barnets frihed kontra opdragelsens afhængighed.

2 centrale pointer:
Der findes ingen sikker opskrift for de professionelle, når hensigten er barnets frihed/barnets individualisering.

Læringsprocesser er ikke input/output styrede men reflektivt åbne og dialogiske.

Hvordan udfordre det læreren:
Læreren er nødt til at gøre som han teoretisk har lært,  selv om de ikke kan vide om det de gør er hensigtsmæssigt rigtig for børnene.
Læreren skal  opstille rammer og muligheder, men samtidig give eleverne spillerum til at udfordre  rammerne og mulighederne.
Eks. En lærer vil gennemgå de politiske partier for klassen. Læreren er selv DFer. Han skal kunne argumenterer lige godt for DF som for Enhedslisten, så elever kan danne deres egen mening.

# data[].attributes.body
Hvad er paradokset?
- Det er nødvendigt at gå i skole, når barnet ikke længere kan lære mere af familære og social omgangskredse.

- Det sætter spørgsmålstegn ved, om man i det hele taget kan lære i pædagogiske institutioner.

Hvordan udfordrer det læreren?
- Det udfordrer læreren, da der bliver sat spørgsmålstegn til lærerens professionelle rolle og om læreren overhovedet kan lære vores børn.

# data[].attributes.body
Centrale pointer:

Selvom opdragelsen slutter, slutter læringen ikke. Man bliver derfor aldrig færdig med at lære, men det er svært at udpege hvad man skal lære

Selvom vi går efter livslang læring, skal der også være grænser/begrænsninger.

Vi må ikke bare være eksperter, og vi skal ikke professionalisere alting - specielt når man arbejder med mennesker er det svært at have et facit på hvordan man håndterer situationer, og der er ikke et facit der dækker alle → Vi kan derfor godt være eksperter i pædagogikkens helhed, men det er umuligt at blive professionelle da vi ikke kan vide os kloge på det hele.

Hvordan udfordrer det læreren?

Vi lærer hele livet, og læreren fornyer sig derfor. Der er dog ikke en rigtig “opskrift” på hvordan situationer håndteres, og derfor er det svært i mange situationer

Læreren skal tage hensyn til hver enkelt elev, og de menneskelige behov kan derfor blive udfordret. Det lærer læreren noget af, men det kan være svært da ikke nogen elever/klasser er ens

# data[].attributes.body
- Hvad er paradokset?

Man bliver aldrig færdig med at lære, men hvad man skal lære vides ikke.

Opdragelsen følger individet gennem læring til voksenstadiet, hvor opdragelsen frakobles og læring og pædagogik sammenkobles.

"Når vi alle skal lære livet igennem, er vi også livet igennem underlagt en pædagogisk proces. Livslang læring bliver i så fald også et udtryk for livslang umyndighed."

- Hvordan udfordrer det læreren?

Der er mange veje til det enkelte barns succes. Fundamentet for problemet ligger, både for pædagoger og lærer i,  at formidle den rigtige viden til eleven/barnet, som barnet ikke selv senere hen kan erfarer sig, eller som bliver gjort umådeligt svært, at assimilere.

Der er mange veje til Rom.

# data[].attributes.body
Gruppe 9

Hvad er paradokset?
-Mellem autonomi(At ikke at være afhængig af andre, end sig selv) og heteronomi (At man er underlagt en andens normer og værdier).

2 formuleringer:
1. Lærerens/underviser vil altid have en subjekt præg i sin undervisning og det samme vil eleverne også. Der kan man sige at man ikke altid kan forvente hvile svar en lærer vil møde af eleverne.

2. Det med at to modstirende partner (Lærerne og pædagogerne) arbejder paradoksalt betyder at de hver eksperimenter i "som om". Dvs. de benytter deres erfaring og eksempler fra dem selv på børnene. Paradoksale teknologier kan ikke garanterer succes, men derimod større chance for succes ved den pædagogiske proces.

Hvordan udfordre det læreren?
-Man kan ikke 100% garanter at metoden som læreren benytter vil være korrekt, og om elever modtager den hensigtsmæssige budskab.