# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Дистанційний курс "Як організувати дистанційне навчання"
З переходом на дистанційне навчання або ж на навчання з використанням технологій дистанційного навчання у вчителів з'явилася проблема розробки та запису власних відеоуроків, які б якнайкраще підходили для їхніх учнів. Записувати, чи ні - ваш вибір, проте знайте, що учні звикають до вашого стилю викладання та голосу, а ще ви дуже добре знаєте навчальні потреби ваших учнів, і тому авторські відеоматеріали дозволять найбільш продуктивно їх навчити. Записані відеоуроки можна використовувати багато разів - при узагальненні матеріалу, для навчання в разі раптового запровадження карантину, задля продовження навчання в разі хвороби учня, впровадженні змішаного навчання тощо. То ж, як швидко створити авторське навчальне відео та якими інструментами краще користуватись?

Найпростіший спосіб - перетворити на відео власні озвучені презентації до уроків, створених в програмі Microsoft PowerPoint. Офіційну інструкцію можна переглянути за посиланням, відеоінструкція за посиланням.

Записати екран комп'ютера з допомогою програми FastStone Capture (https://www.faststone.org)- потужного, легкого, але повнофункціонального інструменту для захвату екрану. Він дозволяє легко фіксувати та коментувати будь-що на екрані, включаючи вікна, об'єкти, меню, повний екран, прямокутні / вільні / фіксовані області, а також прокручування вікон / веб-сторінок. Він також дозволяє записувати всі дії на екрані, включаючи зміни, мовлення з мікрофона, рухи миші та клацання. Відеоінструкція за посиланням.

Записати екран з допомогою Camtasia Studio (https://www.techsmith.com/video-editor.html) - програмного забезпечення для захоплення відео з екрану. Користувач може визначити область екрана чи вікна, котре має бути захопленим, а також встановити параметри запису перед його початком. Camtasia Studio також дозволяє користувачеві записувати звук з мікрофону або динаміків, а також розмістити на екрані відеоматеріали з веб-камери.

Записати навчальне відео за допомогою безкоштовного онлайнового редактора Loom (https://www.loom.com/), який є простим веб-інструментом для створення швидких відеоуроків, якими можна поділитися зі своїми учнями чи колегами. Він дуже простий у використанні, а головне - він інтегрований з кількома сервісами, включаючи Gmail, Google Docs, Dropbox, Trello, Asana та багато інших. Є можливість запису екрану, або відео з веб-камери, або ж й того, й іншого. Інструкція по використанню сервісу - за посиланням.

Отже, ми розглянули найбільш прості способи запису відеоуроків, і, звісно ж, перерахованими сервісами обмежуватися не варто. То ж, підписуйтеся на наш блог, а ми в наступних випусках будемо вас знайомити з альтернативними інструментами створення навчального відео!

# data[].attributes.attachment_link.title
Як записати власний відеоурок - TeachHub

# data[].attributes.attachment_link.description
Дистанційний курс "Як організувати дистанційне навчання" З переходом на дистанційне навчання або ж на навчання з використанням технологій дистанційного навчання у вчителів з'явилася проблема розробки та запису власних відеоуроків, які б якнайкраще підходили для їхніх учнів. Записувати, чи ні - ваш вибір, проте знайте, що учні звикають до вашого стилю викладання та голосу, а ще...

# data[].attributes.headline
Відео до твору

# data[].attributes.subject
Відео до твору

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Надія Грінченко

# data[].attributes.attachment_link.title
Галина Малик "Неймовірні пригоди Алі у країні Недоладії"

# data[].attributes.headline
Цікаві завдання

# data[].attributes.subject
Цікаві завдання

# data[].attributes.attachment_link.description
МОВНО-ЛІТЕРАТУРНА СВІТЛИЦЯ has 2,363 members. МЕТА ГРУПИ: досвід, ідеї та напрацювання на допомогу вчителю української мови та літератури. ПРАВИЛА ПУБЛІКАЦІЇ В ГРУПІ: 1. власні методичні матеріали;...

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Чого найбільше бракує вам як учителю в підготовці до уроків? Так-так, ми знаємо, часу! Це найдорогоцінніший ресурс! А як щодо креативу? Адже неможливо весь час фонтанувати ідеями, маючи щодня по 5-6 уроків. Ми запитали в учителів й отримали відповідь: ніщо так не економить час, як якісні готові рішення, які можна доповнити власними ідеями.

"Бери й роби" - це курс, в основі якого - практичні інструменти. З їхньою допомогою ви зможете урізноманітнити свої уроки та змінити їх форму, а іноді й зміст. 15 експертів ГС "Освіторія", інтерв'ю з освітніми гуру зі США, Канади та Європи, з нейропсихологами, поведінковими спеціалістами й найкращими вчителями світу, які спеціалізуються на методиках змішаного навчання, креативного мислення, формувального оцінювання, нейрофізіології.

Микола Антонюк,
керівник напрямку персональних комп'ютерів Lenovo в Україні

"Щоб освіта наших дітей була конкурентоспроможною завтра, потрібно зробити її інноваційною сьогодні! Компанія Lenovo рада підтримати чудовий курс для вчителів, який вони зможуть застосовувати вже зараз на своїх уроках. Адже лише поєднуючи інновації з залученням школярів у навчанні, ми зможемо виростити покоління новаторів. Бажаємо успіхів і натхнення кожному вчителю, приєднуйтеся!"

Переглядайте, хапайте ідеї, беріть і робіть!

# data[].attributes.attachment_link.title
Курс "Бери й роби. Універсальні інструменти для вчителів" - журнал | "Освіторія"

# data[].attributes.attachment_link.description
Чого найбільше бракує вам як учителю в підготовці до уроків? Так-так, ми знаємо, часу! Це найдорогоцінніший ресурс! А як щодо креативу? Адже неможливо весь час фонтанувати ідеями, маючи щодня по 5-6 уроків. Ми запитали в учителів й отримали відповідь: ніщо так не економить час, як якісні готові рішення, які можна доповнити власними ідеями.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Методи і форми роботи з розвитку творчих компетентностей учнів

на уроках української мови та літератури

Учитель має бути творцем. А якщо

його праця лише ремесло, тоді нема у світі тяжчого ремесла.

А. Дістервег

У наш час поняття "креативність" (творчі якості особистості) стало модним словом. Для зміни суспільства необхідні люди творчі, здатні ламати звичні межі. Таким чином, розвиток творчого потенціалу людини можна вважати соціальним замовленням суспільства.

Для розвитку творчих здібностей я застосовую на своїх уроках продуктивного навчання, креативні методи, які дозволяють пізнавати світ, створювати власну освітню продукцію. Серед таких методів: методи

метод емпатії (перевтілення) - учні мають можливість осягнути почуття іншої людини

метод смислового бачення - розвиток пізнавальних якостей

метод порівнянь

метод евристичних питань та бачення

метод конструювання понять - в результаті колективної творчості спільно формулюється визначення

метод придумування

метод аглютинації - поєднання несумісного

Можна пропонувати учням на уроках української мови вправи, які, окрім творчих здібностей, розвивають образне мислення, художнє бачення світу, розширюють словниковий запас, сприяють кращому засвоєнню семантики слів:

* дібрати означуване слово, до якого поданий прикметник був би епітетом;

* вибрати найвдаліший варіант слова;

* дописати (відновити) віршовані рядки;

* об'єднати кілька речень в одне;

* розчленувати текст на складові частини, змінити (розширити, згорнути, перебудувати, замінити) мовний матеріал;

* розширити текст, вживаючи якомога більше прислівників, але не додаючи більше ніж два речення; дати заголовок тексту ("Осіння піч. Зривається вітер, шарпає дерева. Дощ періщить у шибки...");

* перебудувати прості речення на складне речення з різними видами зв'язку, визначити смислові відношення між частинами складних речень;

* вставити пропущені слова;

* замінити слова у поданому тексті синонімами;

* дібрати якнайбільше означень до поданого слова [наприклад, день - похмурий, незабутній,...), чи якомога більше дієслів, які б поєднувались із словом (наприклад, вітер дме, завиває, співає,...).

Я зробила оптимальний розподіл вправ за етапами вивчення учбової теми (вагомого значення набирають вправи на розвиток літературної творчості).

"зазирни у словник" (у мову вчителя поступово вводяться незнайомі слова, значення яких учень розкриває сам);

гра у рими (відновити рими відомих поезій);

ланцюжок слів (змінивши одну букву, утворити нове слово);

"скорочені слова" (смородина-смор1а, вітрило-ві3ло);

реклама прочитаної книги;

вікторина "Хто? Де? Коли?" (перевірка прочитання тексту);

словесне малювання (кольорами зобразити настрій героя);

взяти інтерв'ю в автора твору.

На даному етапі роботи можна використати (і продовжити це використання протягом всього вивчення теми) такий метод ситуаційного навчання, як "Кейс-метод". Метод кейсів - це групова форма організації інтерактивного навчання, за яким педагог і учень беруть участь у безпосередньому обговоренні ситуацій та завдань. Метод включає як особливі види навчального матеріалу, так і особливі способи використання цього матеріалу. Акцент переноситься на вироблення знань, коли діти отримують "кейс" - текст на кілька сторінок з різними типами завдань. Учні прочитують та вивчають матеріал, залучаючи додаткову літературу, а потім обговорюють матеріал, при чому вчитель виступає тільки у ролі ведучого-організатора.

- утворити із букв слова нові слова (ведмідь - мед, мідь, дім, дід тощо);

- до приголосних дібрати голосні, щоб утворити нові слова (к - око, як);

- поетичні образи (кеннінги), які використовували вікінги - іменник у

Н.в. + іменник у Р.в. (кінь моря - корабель);

- скласти або розв'язати кросворд;

- задачі на впізнавання автора за уривком або героя за портретом;

Цікавою та ефективною на даному етапі є технологія „Карусель" - варіант кооперативного навчання, який є найефективнішим для включення всіх учасників в активну роботу з різними партнерами для обговорення дискусійних питань (учні сидять у двох колах навпроти: одне коло змінне, друге - ні. Учасники рухомого кола пересуваються, обговорюючи проблему з різними співрозмовниками).

ІІІ. Застосування знань

- словесні квадрати (чотири іменники, які закінчуються м'яким знаком і складаються з 4 букв):

- анаграми;

- омоніми (пояснити значення і з ряду слів скласти текст);

- "буриме" (вірш на задані рими);

- дописати двовірш за початком ("Якось учень на Багамах...");

- твір, в якому всі слова починаються на одну букву;

- літературно-творчі вправи (переказ від імені героя; придумати минуле чи майбутнє героям).

скласти карту мандрів героя чи місцеперебування автора протягом життя;

наслідування поетові (написати вірш, використовуючи художні засоби та образи певного поета);

"Виклади карти на стіл" (італійська гра Ф.Пассаторе) - колективно придумане ілюстроване оповідання: 50 картинок з ілюстраціями з журналів розкладаються на столі малюнками вниз, учні по черзі відкривають картинку, придумуючи історію.

На даному етапі роботи варто застосувати технологію „Незакінчені речення...", яка дає можливість працювати над висловлюванням власних ідей, порівнювати їх з іншими.

ІV. Контроль.

- написати казку;

- продовжити оповідання (чи творчий переказ);

- зробити книжку - "крихітку" (5 клас, "УНТ" - скласти власні загадки, прислів'я, приказки та оформити у книжку);

написати кіносценарій за твором (чи за добором героїв).

створити сценарій мюзікла за твором;

"недописаний рукопис" (які події, не зображені у творі, могли б бути рушійною силою певних вчинків);

"заплутаний лист" (лист з фактичними помилками за текстом твору).

Розвитку творчих здібностей великою мірою сприяє використання форм

організації уроків , які дають стимули до розвитку творчого мислення:

1. урок - змагання (виховує вміння логічно мислити, швидко реагувати, передбачати результати діяльності): "Щасливий випадок" (11 клас, атестація за темою "Літературний процес 70 - 90-х р.р. ХХ ст."; "Поле чудес" ( 9 клас - "Що знаєш ти про Шевченка?);

2. урок типу КВК (виховує вміння працювати по групах, творчо підходити до виконання завдань): підсумкові уроки за рік у 10 - 11 класах;

3. урок - аукціон (розвиває вміння виділяти ознаки, комбінувати їх, формує власну позицію): 9 клас - "Мій улюблений літературний герой";

4. повторювально-узагальнюючий урок (розвиває вміння знаходити закономірності, виховує навички ведення диспуту): 11 клас - диспут "Красива людина. Яка вона?"; 11 клас - проблемний семінар на тему "І. Багряний "Тигролови");

5. дидактична гра (формує уяву, розвиває просторову фантазію): 9 клас - подорож "Складне речення";

6. урок - вистава (виховує здатність комбінування, розвиває фантазію та акторські здібності): 9 клас - "Жінки у житті та творчості Шевченка";

7. урок - імітація діяльності (формує гіпотетичне мислення): 10 клас - "Суд над Чіпкою";

8. урок у формі позакласного заходу (розвиває фантазію, зміцнює пам'ять): 11 клас - "А. Малишко", концерт;

9. інтегровані уроки (розвиває вміння поєднувати різні види та форми роботи).

Вагомими є й міжпредметні зв  язки , коли виникає можливість використання специфічних форм образотворчого мистецтва, досліджень, музики, гри тощо для активізації методів, що сприяють особистісно - орієнтованому творчому навчанню (див. Додаток 1)

Отже, найголовніший принцип, який повинний використовувати творчий вчитель для виховання та навчання творчого учня, - "Все, що бажаєш спитати, спитай!" Дехто з учнів стане літератором, маючи розвинуті навички письма, а дехто докладе зусиль у сфері засобів масової інформації чи у бізнесі, маючи мовленнєві навички.

Таким чином, проблема розвитку творчих здібностей є надзвичайно актуальною та має широкі перспективи. У кожній людині природою закладений певний творчий потенціал. Виявити здібності, розвинути їх якомога повніше - таке завдання повинен ставити перед собою кожний педагог. Надзвичайно важливо навчити бачити прекрасне, тонко сприймати навколишній світ, правильно й образно висловлювати думки. Робота ця копітка, об'ємна, тож розпочинати її слід якомога раніше і проводити системно. Успішно розвиває творчі здібності учнів той словесник, який сам є творчою індивідуальністю.

Використання міжпредметних звязків

4. Засобами музики

5. Засобами гри

6. Засобами писемної творчості

7. Засобами усної творчості

СПИСОК ВИКОРИСТАНИХ ДЖЕРЕЛ

1. Волков И.П. Приобщение школьников к творчеству: Из опыта работы.-М: Просвещение, 1982.- 144 с.

2. Гансберг Э. Творчество и игра // В кн.: Одаренные дети.- М.: Прогресс, 1991.- С. 351-368.

3. Заика Е.В. Комплекс игр для развития воображения // Вопросы психологии.-1993.-№2.-С.54-62.

4. Занков Л.В. Избранные педагогические труды.-М.: Педагогика, 1990.- 420

5. Ильин Е.Н., Мертенс С.В. Давайте соберемся. Новые методы.- М.: Просвещение, 1994.- 173 с.

6. Львова Ю.Л. Развивающий дар творчества.- К.: Дніпро, 1987.- 112 с.

7. Малышева Л.М. Игра словом.- М.: Знание, 1985.- 79 с.

8. Матюнин Б.Г. Нетрадиционная педагогика.- М.: Просвещение, 1994.- 89 с.

9. Мащенко М.М. Про музику і живопис на уроці літератури.- К.: Наукова думка, 1966.- 73 с.

10. Момот Л.Л., Шелестова Л.В. До проблеми формування творчих здібностей у процесі навчання // Педагогіка і психологія.-1997.-№2.-С.13-15.

11. Никитин Б.П. Ступеньки творчества и развивающие игры.- М.: Просвещение, 1991.- 160 с.

12. Павленко Ю.І. Щоб учитися було цікаво.- К.: Наукова думка, 1989.- 136 с.

13. Падалко А.Е. Задачи и упражнения по развитию творческой фантазии.- М.: Просвещение, 1985.- 126 с.

14. Піхманець В.В. Психологія художньої творчості.- К.: Наукова думка, 1991.-105 с.

15. Родари Джанни. Грамматика фантазии.- М.: Прогресс, 1990.- 191 с.

16. Сухомлинский В.А. Как воспитать настоящего человека.- М.: Педагогика, 1990.- 274 с.

17. Сухомлинський В.О. Сто порад вчителю.-К.: Радянська школа, 1984.- 250

18. Юрченко З.В. Ігрові методики розвитку художньо-словесних здібностей учнів 5 - 11 класів // Практична психологія та соціальна робота.- 2000.-№2.-С.9-12.

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
компетентностей

# data[].attributes.attachment_link.title
Методи і форми роботи з розвитку творчих компетентностей учнів на уроках української мови та літератури

# data[].attributes.attachment_link.description
Методи і форми роботи з розвитку творчих компетентностей учнів на уроках української мови та літератури Учитель має бути творцем. А якщо його праця лише ремесло, тоді нема у світі тяжчого ремесла. А. Дістервег У наш час поняття "креативність" (творчі якості особистості) стало модним словом. Для зміни суспільства необхідні люди творчі, здатні ламати звичні межі.

# data[].attributes.headline
У пошуках натхнення

# data[].attributes.subject
У пошуках натхнення

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Кубики Рорі, або Rory's Story Cubes, у 2004 році вигадав ірландський тренер з креативного мислення і творчого вирішення проблем Рорі О'Коннор. А вже у 2011 вони стали лідером продажів на сайті Amazon.com у категорії "Ігри та іграшки". І хоча задумувалися кубики як інструмент пошуку нестандартних рішень для дорослих, згодом їх почали застосовувати і для навчальних ігор з дітьми.

Існує багато наборів по три кубики Рорі в кожному: "Звірі", "Медицина", "Космос", "Кам'яний вік", "Казки", "Порятунок", "Спорт", "Середньовіччя" та інші. А також серії з дев'яти кубиків: "Дії", "Подорожі", "Фантазія", універсальні. Розповідаємо, як гра може допомогти вчителям урізноманітнити свої методи викладання.

На уроках

Кубики можна застосовувати на уроках з будь-яких предметів. Помістіть їх у непрозорий мішечок чи капелюх. Кожна дитина витягує один кубик та обирає котресь із зображень на ньому для обговорення.

Запропонуйте учням використати малюнок та асоціації, які він викликає, для відповіді на запитання. Наприклад: "Яку книгу мені нагадує намальоване на кубику? Кого з вчених чи письменників? Яка історія життя цієї людини?", "Яку країну з тих, що ми вивчали на географії, нагадує малюнок? Де я хотів би побувати та чому?", "Якою я бачу школу майбутнього? Який предмет з тих, що в ній має бути, нагадує зображення?", "З якою темою з біології асоціюється кубик?", "Яку історичну подію нагадав малюнок?".

Який ефект?

Дитина відпрацьовує навички імпровізації та гнучкість мислення, коли поєднує обране зображення і свою відповідь. Окрім цього, індивідуальні відповіді допомагають дітям закріпити адекватну самооцінку. Адже учнів запитують, слухають та ставлять їм уточнювальні запитання. Також гра допомагає дітям подолати невпевненість у собі. Бо учні засвоюють матеріал через гру, у комфортний для них спосіб.

Під час класних годин

Кубики Рорі можуть стати в пригоді класним керівникам: під час класних годин чи після екскурсій, шкільних конкурсів та інших знакових для учнів подій.

Передайте кубики дітям і запропонуйте по черзі кожному обрати те зображення, яке буде його власною відповіддю на запитання: "Що мені найбільше запам'яталося з нашої екскурсії?", "Що сподобалося з виступу однокласників, які взяли участь у конкурсі чи святі?". Або просто: "Який у мене зараз настрій?".

Існує також варіант для колективного застосування кубиків. Для цього поділіть клас на групи по дев'ять учнів. Кожен отримає по одному кубику з набору. Попросіть когось з міні-груп кинути кубики на парту. Так вибудується дев'ять зображень, на перший погляд не поєднаних між собою. Запропонуйте дітям скласти кубики в певній послідовності так, щоб розповісти смішну чи страшну гостросюжетну історію. Про підготовку до контрольної, спільну поїздку в інше місто, події навчального семестру, що запам'яталися найбільше.

Який ефект?

Дуже важливо давати дітям можливість говорити про свої почуття. Не всі діти можуть цілком усвідомити запитання "Як ти почуваєшся?". А от про настрій чи власні враження говорити простіше. Коротенькі, навіть 20-секундні відповіді вчать дітей основам культури почуттів. Водночас це навчає учнів слухати інших, співпереживати та вибудовувати безоцінкове ставлення до емоцій інших людей. І, звичайно, вправа допомагає згуртувати клас.

Під час мозкового штурму

Мозковий штурм, або brainstorming, - це те, для чого і були створені кубики Рорі. Тож не варто нехтувати цією властивістю методики. Запропонуйте класу сісти в три кола, роздайте кожній групі по набору кубиків і поставте перед ними чітке завдання: вигадати номер чи сценарій для шкільного конкурсу, продумати відеоролик-презентацію класу.

Після того як діти переглянуть зображення на всіх сторонах кубика, можна почати обговорювати ідеї, пропонувати варіанти вирішення завдання. Також треба, щоб у кожній групі хтось одразу нотував ідеї, цінні зауваження та коментарі.

Який ефект?

У школах діти нечасто мають змогу освоїти такий формат співпраці, як дискусії в міні-групах, тому це буде цікавим експериментом. Такі ігри також дозволяють розвивати гнучкість та вміння домовлятися. Із кожною наступною спробою зростає впевненість дітей у власних сильних сторонах. За допомогою візуальних інструментів мозок починає шукати нестандартні рішення й тренується пристосовуватися до нових умов.

До того ж ті діти, які зазвичай не дуже активні на уроках і лише зрідка висловлюють свою думку, включаються в груповий процес, почуваються частиною колективу. Крім того, вони вчаться висловлювати принаймні найпростіші ідеї, адже головна вимога - кожному сказати мінімум по реченню.

Під час важливих розмов

Трапляється, що дітям немає з ким обговорити події, які відбуваються в країні чи місті. Але це не означає, що вони перестають їх цікавити, викликати тривогу чи здивування. Тож необхідно навчити дітей висловлюватися на актуальні теми.

Перемішайте всі наявні кубики в одному мішечку чи капелюсі та запропонуйте обговорити той, що є відповіддю на запитання: "Яка з останніх подій в Україні чи світі викликає у мене подив?".

Також методика допомагає у профорієнтації. Нехай кожен обере те зображення, яке відповідає на запитання "Що я вмію робити найкраще?".

Можна запропонувати обрати кубик, що асоціюється з одним зі слів: "кар'єра", "щастя", "освіта". Нехай діти пояснять, що вони вкладають у ці слова і чому саме цей кубик обрали.

Який ефект?

Завдяки таким іграм у дітей з'являється площина для дискусій. І не лише для тем, обмежених певними дисциплінами. Це дуже важливо, щоб виховати мислячих особистостей. Такі методики розвивають критичне мислення, допомагають краще зрозуміти себе та однокласників. Тому зближують дітей.

# data[].attributes.attachment_link.title
Як навчити дітей вирішувати проблеми за допомогою кубиків Rory's Story - журнал | "Освіторія"

# data[].attributes.attachment_link.description
Кубики Рорі, або Rory's Story Cubes, у 2004 році вигадав ірландський тренер з креативного мислення і творчого вирішення проблем Рорі О'Коннор. А вже у 2011 вони стали лідером продажів на сайті Amazon.com у категорії "Ігри та іграшки". І хоча задумувалися кубики як інструмент пошуку нестандартних рішень для дорослих, згодом їх почали застосовувати і для навчальних ігор з дітьми.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Як писати есе? Таке питання доволі часто виникає в школярів, адже все частіше вчителі пропонують написати твір-роздум у жанрі есе. Оскільки такий різновид став дуже популярним, ми підготували для вас корисні поради, як зробити такий твір вдалим.
Есе (від франц. essai - спроба, проба, нарис) - прозаїчне висловлювання невеликого об'єму і вільної композиції, що виражає індивідуальні враження і міркування з конкретного приводу або питання і свідомо не претендує на вичерпну відповідь.
Пам'ятайте! Обираючи жанр есе, ви можете дозволити собі бути суб'єктивними, зосередитися на частковому, а не на головному, висловлювати спірні міркування, наводячи мінімум доказів, але, з іншого боку, саме це може бути і небезпечним - уявна легкість - пиши собі, як бажаєш. Але зовсім не факт, що ваш твір вийде оригінальним та цікавим.

Перш ніж обрати жанр есе, подумайте та переконайтесь у тому, що вам є що сказати.

Стиль есе вирізняється:

афористичністю;

образністю;

парадоксальністю.

Для есе характерне використання численних засобів художньої виразності:

символи;

метафори;

порівняння;

алегоричні і притчові образи.

Для передачі особового сприйняття автору есе необхідно:

використовувати всілякі асоціації;

проводити паралелі;

добирати аналогії.

Есе буде цікавим, якщо в ньому будуть присутні:

непередбачувані(парадоксальні) висновки;

несподівані повороти;

цікаві зчеплення.

Мовна будова есе - це динамічне чергування полемічних висловів, питань, проблем, використання розмовної інтонації і лексики.
Прийомів для написання успішного есе існує багато. Наводимо деякі з них.
Ефектний початок

Вступ, дуже важливий елемент твору. Читач визначає для себе, чи варто йому читати ваше есе. Для початку есе існує кілька підходів.
1. Стандартний (найпоширеніший). Необхідно відповісти на шість запитань: хто, що, коли, де, чому і як. Відповіді на ці запитання дадуть змогу читачеві зрозуміти, чого йому очікувати.
2. Несподіваний - це може бути що завгодно, але читач повинен бути здивований або шокований.
3. Дієвий - зображення самого процесу, а причини й наслідки випливуть далі. Цей підхід зручний для коротких есе.
4. Авторитарний - пропонує інформацію в наказовому тоні, щоб створити враження упевненості автора тільки в собі.
5. Інформативний - читач одразу отримує інформацію про те, що буде далі у творі.
6. Цитатний - вдало підібрана цитата одразу привертає увагу читача (не рекомендується використовувати прислів'я і кліше - це банально).
7. Діалоговий - з одного боку, такий початок стимулює читача як учасника діалогу, з іншого, - це може бути просто потік думок з риторичними запитаннями.

Хронологія есе

Послідовність подій (але не зациклюйтесь на часі ~ есе може вийти нудним). Просто згадуйте час. Не намагайтесь у дрібницях описувати все, що відбувалося в певний період.

1. Оповідання - дія або історія, що триває до самого кінця есе, в якій підкреслюються якості, можливості або знання, пов'язані з темою вашого есе.

2. Опис - характерною рисою такого есе є яскрава образність твору, що підтверджується багатою мовою, і цікаві деталі, які залишають читача довгий час під враженням.

3. Порівняння - в основному цей прийом використовується щодо питання, за яким потрібно описати, наприклад, досвід або невдачу.

4. Фінальні компоненти - останні абзаци (абзац) мають завершувати вашу думку і залишити в пам'яті читача яскравий слід.

Приклад твору-есе публіцистичного характеру Я - українець
Слова українського гімну давно запали в душу і були вивчені за власним вибором у підлітковому віці. Мені подобаються вишиванки, я люблю їх вдягати - це гарний і рідний мені одяг. Українські майстрині вміють робити з вишиванок справжні витвори мистецтва. До мого раціону входить багато різних страв, серед яких має місце і сало, хоча найбільша перевага віддається його копченому різновиду. Із великим задоволенням танцюю гопак - чудовий, жвавий, енергійний і запальний танець, який приносить багато приємних емоцій. З Дніпром пов'язує багато спогадів, але перепливати його спадало на думку лише у найек-стремальніших фантазіях. Мій "Кобзар" лежить на тумбочці під рукою. Коли я шукаю розради для душі чи відповідей на складні питання, то перечитую емоційні і мудрі слова Шевченка. Рушники, що залишились від бабусі, приємно милують око. Я - українець?

У випадку поранення з моїх судин струменить кров червоного кольору. Але прапор моєї держави має блакитно-жовте (або синьо-жовте за Конституцією) забарвлення, як і його маленькі копії, що супроводжують мене на життєвих шляхах. Я рідко відмінюю слова "пальто" та "кіно", але якщо вони органічно увіллються у новий правопис, то вживатиму частіше.

Важливі у моєму житті слова говорились різними мовами, але переважно українською. Я - українець?

У дитинстві мені подобалось спостерігати за грою київського "Динамо", і хоч зараз інтерес не той, але це теж певний репрезентант України. Коли дивлюся бої Кличків, крім споглядання спортивної майстерності, приємно, що на престижних світових боксерських аренах здіймається наш прапор. Я байдуже ставлюся до Клочкової, але завдяки їй Україну також знають у світі. Мені не доводилось літати літаками західного виробництва, проте з Ту-154 наша земля виглядає незгірш, як з "Боїнга". У мене не стояла можливість вибору різних громадянств, але, незважаючи на це, я практично не уявляю іншого місця свого постійного проживання, окрім як України. Я буду жити там, де мені зручно і там, де дозволять обставини, але це місце немислиме без українських просторів. Я - українець.

Тут ще земля не охолола від дурості, совковості, російщення, ще ходять вулицями колишні райкомівські і обкомівські керівники, колишні слідчі КДБ і відставні радянські військові. На тутешніх цвинтарях є багато покинутих могил, стертість імен на яких пов'язана не так з матеріалом виготовлення, як з відсутністю належного догляду, бо вже немає кому їх впорядкувати. Я не один, я живу серед моїх співвітчизників, які

лаються і б'ються у громадському транспорті, стовбичать у автомобільних пробках, святкують і сумують, працюють і гуляють. Ми різні, але всі ми українці. Серед нас ще є ті, хто не розучився читати і самостійно мислити.
Я - українець.
Тут є студенти, які, бажаючи отримати заповітний "корінець" диплома, можуть навіть прийти на пари з предмета, який їм абсолютно до лямпи, а прийшовши, займатися віршуванням або написанням sms.

Тут на грошах ми побачимо гетьманів, бо президенти на таке ставлення ще не заслужили. Часом тут жартують: то дотепно, то грубо, а посміхаються то щиро, то натягнуто. Моя етнічна приналежність завжди зі мною і не зникає лише від того, що її не зафіксували у паспорті. Вона у моїх генах, у моїй свідомості, у світовідчутті. Я - українець!

Я по-своєму люблю як міста з їхніми мережами центрального опалення, площами, стадіонами, театрами, книгарнями і неоновими вивісками, так і села з їхньою екологією і простим щирим ставленням до життя, без силіконових тілом і розумом жінок.

Я люблю вузькі бруковані вулички Львова і дивуюся помпезно-сірим кварталам Харкова. Одеса і Донецьк не потрапляли до сфери моїх мандрів, але хочеться сподіватись, що й там є чому дивуватися й чому радіти. Затишна і напівсонно-спокійна Полтава є милим провінційним містом. Я впритул бачив "патріотів на трибунах" і тому впевнений, що в окопах їх точно не буде.

Я вірю в Україну, але не довіряю окремим індивідам і суспільним групам. Моє повітря переважно наповнене спокоєм і свіжістю. Гори дають відчуття мети і змушують міркувати й про духовні вершини. Крім того, на них значно менше людей і ближче до неба.

Приємно дивитись на наше небо за будь-якої погоди, особливо ясної ночі, коли видно такі маленькі і водночас велетенські, відділені мільйонами кілометрів зірки. І хоча сни я бачу рідко, довколишня природа з яскравими соняшниками з надлишком компенсує таку особливість.

Цокіт підборів на Хрещатику відрізняється від тупотіння у столицях інших держав. Сніг у Карпатах, мабуть, не схожий на свої канадські чи швейцарські відповідники, а кримська галька шурхотить інакше, ніж турецька.

Українські пісні й колискові завжди зі мною, як і горбата, натоптана бруком спина Андріївського узвозу. Свого часу одна з вулиць, де я мешкав, мала лише номер, але вона не стала від того менш рідною.
Якщо у мене будуть діти, то швидше за все вони народяться в Україні. Бо я - українець.

Дев'ять правил написання креативного есе

Як радять писати есе? Правильно! Креативно, Що криється за цим словом? Швидше за все, політ думки, оригінальність тощо. Все просто: головне - засвоїти дев'ять правил.

1. Тільки позитивна мова (описувати краще те, що є, а не те, чого немає).
2. Слова-зв'язки (вони допомагають плавно переходити з однієї частини до іншої).
3. Різна структура речень. (Читати речення правильної структури нудно. Додайте кілька інверсій. Пишіть різні за довжиною речення.)
4. Зрозумілі слова. (Розумійте значення слів, які ви вживаєте в есе. Ви пишете, щоб уразити змістом, а не словниковим запасом. Вишуканість гарна, але в міру.)
5. Різні слова (синонімія.)
6. Лаконічність.
7. Кожне слово важливе (без повторів; кожне речення повинне нести унікальний зміст).
8. Активна життєва позиція.
9. Книги про есе - це здорово.
Читайте також:

# data[].attributes.attachment_link.title
Як писати есе: корисні поради

# data[].attributes.attachment_link.description
Як писати есе? Таке питання доволі часто виникає в школярів, адже все частіше вчителі пропонують написати твір-роздум у жанрі есе. Оскільки такий різновид став дуже популярним, ми підготували для вас корисні поради, як зробити такий твір вдалим. Есе (від франц.

# data[].attributes.attachment_link.title
Світлана Возна

# data[].attributes.attachment_link.description
Усі діалектизми вивчити неможливо, тому для своїх 6-класників створила невеличкий словничок , або той мінімум, який необхідно знати в кінці теми. Можливо, комусь знадобиться.

# data[].attributes.attachment_link.title
Створення відеоконференції в Google Meet

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
кваліфікації

# data[].attributes.attachment_link.title
Корисні вебінари для підвищення кваліфікації з української мови та літератури

# data[].attributes.attachment_link.description
Вебінари - це реалізація інтегрованого підходу у сучасній освіті, що навчають успішному методичному впровадженню нових досліджень, досвіду, відкривають нові перспективи у формуванні конкурентоздатної, розвиненої, творчої, креативної особистості. Використання інтегрованого підходу у вебінарах призводить до активізації розумової і пошукової діяльності вчителя, що зацікавлює учнів, сприяє системно-цілісному сприйняттю, розвитку особистості і в отриманні знань.

# data[].attributes.attachment_link.title
Як створити позитивний імідж сучасної української літератури та привчити дітей читати українські твори

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
Центральноукраїнське бюро новин (CBN)

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
"Думки учнів щодо Тараса Шевченка дуже неоднорідні. Є ті, що щиро їм захоплюються. Є ті, хто відверто його не любить. Але всі вони у меншості. Більшість займає утилітарну позицію: учимо, бо треба. Учимо, бо ЗНО, бо програма..."
Ось таке ставлення до Шевченка в учнівської молоді. Його озвучила старшокласниця, переможниця змагань з української літератури від Малої академії наук Анна Холявінська під час круглого столу , на якому обговорювали проблему втоми учнів від Шевченка, а також питання, як використовувати інноваційні технології під час вивчення творчості Кобзаря в школі.

Круглий стіл нещодавно відбувся у Центральноукраїнському державному педуніверситеті імені Володимира Винниченка. Ініціатором його проведення став доктор філологічних наук, професор, завідувач кафедри української літератури педуніверситету Григорій Клочек. Обговорити проблему він запросив колег, студентів, вчителів шкіл та учнів. І обговорення вийшло дуже змістовним.

Те, що Шевченко у багатьох школярів викликає нецікавість і, як наслідок, втому, відомо давно. Ще в радянській школі з нього зліпили монумент, звели на п'єдестал, сказали, що це "наше всьо" за аналогією з Пушкіним, і проводили добровільно-примусові заходи на 9 березня з обов'язковим покладанням квітів до пам'ятника і читанням віршів серед публіки, що нудьгує. Традиція плавно перетекла в українську школу, де, втім, є багато успішних проектів з подолання стереотипів.

Акцентуємо увагу на дуже важливих висловлюваннях кандидата філологічних наук, доцента кафедри української літератури Оксани Гольник. За її спостереженнями, ще років сім тому першокурсники не відходили від штампів, тепер вони дивляться на Кобзаря, як на особистість, і їх цікавить психологія письменника.

Що ж до відчуття у школярів втоми від Шевченка, на її думку, для цього є кілька причин. Одна з них полягає в тому, що вчителі української мови та літератури, як і всі інші вчителі-предметники - перфекціоністи.

- Вони вважають що їхній предмет треба знати досконало, ідеально. Але література в школі вводиться не для того, щоб діти знали письменників, а щоб ми емоційно, інтелектуально і духовно розвивали наших дітей, - зазначила Оксана Гольник. - Пізнання Шевченка не є результатом, це процес. Процес, який відбувається у кожної людини протягом усього життя. Сприймання Шевченка у 14, 17, 35 і 50 років абсолютно різне. До нього, дійсно, треба дорости.

На переконання науковця, не треба в школі прочитувати і розкривати всі підтексти, які у творах поета відкрили літературознавці:
- Не всі діти стануть фаховими філологами. В першу чергу вони стануть людьми, українцями.
З такою позицією важко не згодитися. Як і з тим, що треба давати дітям більше свободи для виловлювання власних думок і свого бачення поезії Тараса Григоровича. Свіжий погляд учнів на Шевченка може здивувати багатьох вчених.

Як відомо, нова українська школа позиціонує себе як місце, де учні здобувають компетенції, проте мова про них не йде, бо в реальності у школярів єдина проблема - здати ЗНО. Воно тягарем висить як над учнями, так і над вчителями.

- Але ж література - це не математика. Це не сфера розуму, це сфера душі, - наголосила Оксана Гольник.

За її словами, діти на запитання, яку емоцію зобразив автор, починають розповідати, що він хотів сказати. Але ж запитання було не про думки, а про переживання. І це приводить до висновку, що школярі не вміють розкодовувати ці емоції. У них не розвинений емоційний інтелект. А саме це, вважає педагог, треба культивувати в дітях.

Любов до Шевченка не можна змоделювати, каже викладач. Вона приходить з досвідом. Але школа може показати довершеність шевченкового слова, його красу. Процитуємо ще одне висловлювання пані Оксани:
- Одна з моїх студенток читала "Садок вишневий коло хати" і змінила прийменник "коло" на "біля". Раптом зупинилася і каже: "Ні, щось не те". Я кажу: давайте подивимось у текст. І тут студенти побачили самостійно, що, виявляється, кожна строфа має цей прийменник. Я кажу: вчитайтеся. Чому саме цей прийменник? Чому не синонім "біля"? А вони кажуть: "Тому що Шевченко таким чином створював захисне коло. Коло українського світу, в якому кожен українець захищається від усіх негараздів зовнішнього світу". Це пошук, і це відкриття, яке студенти зробили самостійно.
А які думки у студентів? Як розповіла Вікторія Мовсесян, Тараса Григоровича у дев'ятому класі діти вивчають два місяці. Тому навіть відмінники говорять, що він їх дістав. Не через нерозуміння поезії чи важливості постаті Шевченка для української самосвідомості. Його дуже багато. Взагалі є деякий парадокс. З одного боку, 19 уроків - багато. Але цього часу замало, щоб вивчити всі твори, які є у програмі. Виходить "галопом по європах", а не "краще менше та краще".

Її підтримала інша студентка - Сабіна:
- Щоб учні зрозуміли поезію, вчитель повинен пояснити історично-культурний контекст, але можливостей для цього немає через відсутність часу. Який може бути аналіз, якщо на уроці вивчається три поезії - на кожну по 15 хвилин? Немає детального, глибокого розуміння. Фіксуємо якість важливі моменти. Для чого? Щоб склали ЗНО. Ось чим завершується вивчення Шевченка в школі.
Вчителі-словесники теж вказують на неузгодженість навчальних програм з історії та літератури, які позначаються на розумінні учнями літературних творів.

Ми ж нагадаємо аксіому про те, що любов до будь-якого предмета починається з особистості людини, яка його викладає, та її власної любові до того, чому вона вчить. Неможливо зародити в дітях любов до поезії Шевченка, якщо не любиш її сам. А ще важливо вміння надихатися, щоб надихати інших, адже пізнання починається з інтересу.

То як можна змінити ситуацію, подолати "втому"?

На думку Оксани Гольник, треба активніше на уроках використовувати ютубівські ролики. Школярі дуже позитивно сприймають їх, ці відео ламають стереотипи сприйняття Шевченка-монумента.

Ось приклад вивчення біографії Тараса Григоровича.

А це - його творів.

А це варто подивитись і тим, хто давно закінчив навчання у школі

На думку першокурсника Максима Брички, треба актуалізувати Шевченка:

- "Кавказ" - це не тільки про те, що було (як говорить Григорій Клочек, це перший у світі антиколоніальний твір. - Авт.), це абсолютне сьогодення. Поезія "Мені однаково" - це відповідь усім тим, хто каже "какая разница". Теми Шевченка перегукуються з тим, що відбувається сьогодні не тільки в Україні, а й усьому світі.

Хлопець рекомендує інтерактивне видання "Шевченко на кожен день з Яніною Соколовою".

Ми, зі свого боку, радимо послухати Кобзаря у виконанні видатного українського майстра слова Анатолія Паламаренка.

Максим зізнався, що йому пощастило - у нього ніколи не виникало втоми від Григоровича. Проблему він теж бачить у радянському міфі про поета. Це такий дід-революціонер у шапці, кожусі і зі сльозами на очах.

- Але чому не подавати Шевченка молодим, як на портреті 1840 року? Шевченко - не пам'ятник, не граніт і не рушник. Він не є трафаретним, картонним. Це різнопланова людина, - висловився Максим. Він нагадав, що у імперському оточенні Петербурга поет не зрікся свого, писав про Україну українською. Один з тодішніх російських критиків зазначив: якщо б "Гайдамаки" були написані російською, їх можна було б зарахувати до числа найкращих російських поем.

Професор Григорій Клочек вважає, що на уроках варто використовувати вау-ефект:
- При вивченні будь-якої поезії ми повинні досягати вау-ефекту. Ще Сухомлинський казав про те, що вивчення літературного твору повинно викликати здивування, радість відкриття.
Григорій Дмитрович навів приклад розбору невеличкого вірша "Злоначинающих спини":
- Уявіть собі суспільство, яке живе за тими правилами, по які говорить Шевченко. Де не карають тих, хто починає зло, а зупиняють, бо зло породжує зло. Де допомагають доброзиждущим рукам і навчають їх. Де оберігають чистих серцем. Яке це буде суспільство?
Цікаво й те, що Шевченко написав три варіанти цього вірша - його думка еволюціонувала від жорсткого варіанта до більш гармонійного.

На жаль, констатував професор, на уроках літератури не використовують мистецтво повільного прочитання текстів та аналіз окремих епізодів.

Медіареволюція принесла в наше життя гаджети та вільний доступ до великих об'ємів інформації. Але, як будь-яке явище, вона має свій негативний бік. На цьому зупинився викладач кафедри зарубіжної літератури Олександр Ратушняк. Він зазначив, що інформацію можна загуглити, але доступність інформації не дорівнює здатності її опанувати.

- Прогрес впливає на молоду особистість демотиваційно. Надмір інформації призводить до зредукованого мислення, коли думки висловлюються у вигляді смайликів, картинок, фразок, мемів, - констатував учений.

Водночас він упевнений, що ті ж меми можна використовувати, наприклад, на етапі початкового знайомства з Шевченком. Меми - це гумор. А як кажуть психологи, на найсерйозніші речі треба дивитися з посмішкою. Письменники - теж люди, і сміх згладжує кути, перетворює історію на цікаву мандрівку. Мем допомагає подолати дистанцію, часовий бар'єр між учнем та класикою.

Крім того, меми - дотепні загадки. Вони своєю провокативністю спонукають до пошуку інформації. Самостійно отримані знання краще запам'ятовуються.

Меми - це поштовх для розвитку критичного мислення й емоційного інтелекту, про який згадувалося вище.

А ще меми - здорова реакція здорової людини на нав'язування негативних емоцій.

Ось меми на уривок з вірша "Думка" - "...шукає козак свою долю, а долі - немає".

Вірші, у яких козак плаче, взагалі викликають у дітей когнітивний дисонанс, каже літературознавець, адже козак не плакати повинен, а захищати.

Мемами люди реагують на події, що відбуваються в їхньому житті, і в них знаходиться місце Тарасу. Так, під час Революції Гідності Шевченко постав у образах протестувальника: один - з шиною на плечі та будівельною каскою на голові, інший - з битою.

Олександр Грехов зобразив поета в образах Спайдермена, Джека Горобця, Гаррі Поттера та інших облич поп-культури і назвав проект"Квантовий стрибок Шевченка".

Такий модерновий Шевченко не може не зацікавити.

І, безперечно, неможливо не згадати про Шевченка у творчості наших музикантів. Він для них - сучасник, його вірші - втілення їхніх думок і почуттів.

"Піккардійська Терція" створила пісню на вірш Тараса Шевченка "Ой по горі роман цвіте".

Гурт "Тартак" включив пісню "Косар" на слова Шевченка у свій рок-альбом "Ввічність".

Кузьма Скрябін для проекту "Кобзар. Нові акценти", куди увійшли 14 пісень на слова Шевченка, виконав пісні "Мені однаково" та "Якось-то йдучи уночі".

Гурт "Хочу ЩЕ!" на основі вірша Тараса створив кліп "Тополя", в якому розповідає сумну історію кохання, у якій дівчина відпустила свого коханого на війну, а він не повернувся з фронту.

Дітей відштовхують слова "геній" і "пророк". Але вони з гордістю їх вимовляють, коли по-справжньому пізнають Шевченка як особистість, що допомагає нам усвідомлювати нашу національну ідентичність.

Відомий український видавець Іван Малкович якось сказав: "З нього постійно ліпили лише селянського романтика і таврувальника панів, понижуючи образ національного генія до постаті бідного Кобзаря. Скиньте з Шевченка шапку та отого дурного кожуха, як закликав це зробити Драч. Але наша українська література продовжує і далі зациклюватися на образі мученика, затінюючи образ поета".

Проблема залишається. І вона стосується вивчення української літератури як такої.

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
кропивницький

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
кіровоградська область

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
кіровоградщина

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
новости кировограда

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
новости кропивницкого

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
розважальне шоу

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
просто не просто

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
theексклюзив

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
погляд богдановича

# data[].attributes.attachment_link.title
Ненудний Шевченко, або Як перебороти у школі втому від Кобзаря

# data[].attributes.attachment_link.description
"Думки учнів щодо Тараса Шевченка дуже неоднорідні. Є ті, що щиро їм захоплюються. Є ті, хто відверто його не любить. Але всі вони у меншості. Більшість займає утилітарну позицію: учимо, бо треба. Учимо, бо ЗНО, бо програма..." Ось таке ставлення до Шевченка в учнівської молоді.

# data[].attributes.attachment_link.title
Маргарита Вакалюк

# data[].attributes.attachment_link.description
👨‍🏫📜Презентації "Вчимося писати есе та власне висловлення"

# data[].attributes.attachment_link.title
Тетяна Бронзенко

# data[].attributes.attachment_link.description
Шановні колеги, пропоную вашій увазі навчальний посібник "Пунктуаційний тренажер".Книга адресована як учням (пунктуацію і синтаксис вивчають у 8 й 9 класах), так і студентам, а також усім, хто прагне...

# data[].attributes.headline
Мовні історії, які навчають культури мовлення у веселих картинках

# data[].attributes.subject
Мовні історії, які навчають культури мовлення у веселих картинках

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Українською це звернення, звісно ж, буде тато. Папа ми можемо вживати, коли мова - про Папу Римського)

Загалом, щоб висловити свою любов до рідної людини, ви можете насправді сказати багато слів, спираючись на слово "тато": татко, татенько, татечко, татонько, таточко, татульо,татуленько, татунь, татуньо, татусь, татусьо, татусик, татцьо, татценько (Словник української мови Бориса Грінченка).

ВИБАЧТЕ МЕНЕ ЧИ ВИБАЧТЕ МЕНІ?

Русизми вплинули навіть на найпоширеніші українські слова та словосполучення, серед яких, наприклад, і вибачення.

В українській мові правильна форма - "вибачте мені" або "пробачте, будь ласка", а не "вибачте мене", як зазвичай, на жаль, багато хто каже.

При цьому казати "я вибачаюсь" - не правильно, оскільки ми таким чином самі себе й пробачаємо, а не просимо в когось пробачення.

ПРИЙМАТИ ДО УВАГИ ЧИ БРАТИ ДО УВАГИ?

"Приймати до уваги" - класичний випадок "неправильності", з яким ми часто зустрічаємось у повсякденному житті.
Зазвичай до вживання цього вислову особливо схильні чиновники. Забуваючи, що приймати вони можуть тільки когось або щось - громадян, ліки, друзів, папери, але тільки не увагу.
Тож правильно казати "брати до уваги". Звісно ж, було б смішно пов'язувати правильність висловлювань чиновників із ефективністю їхньої роботи, але примарна надія, що, говорячи правильно, вони й діятимуть правильно, все ж є.

Відповідь на це вкрай заплутане для когось питання насправді є простою.
Вона безпосередньо залежить від нас чи того, хто фігурує в наших оповідях. Якщо ми чи ще якісь дійові особи є активними (тобто маємо силу, здатність, змогу), то ми, звісно ж, вимагаємо. А якщо ми пасивні, тоді не лишається нічого іншого, як покладатись на силу випадку, і - потребувати. Як довго? Ніхто не може точно гарантувати, поки, як часто показує практика, хтось не почне вимагати :)
Отже, підсумовуючи: активні - вимагають, пасивні - потребують.

ВИРІШУВАТИ ЧИ РОЗВ'ЯЗУВАТИ?

Коли йдеться про здійснення власних намірів, тоді людина вирішує (наприклад: вирішив повідомити, вирішив піти вчитись абощо). Вирішувати щось для себе може також і колектив, громада.
Але ж інколи не все так просто, як хотілося б. І в проміжку між "вирішив" та "зробив" з'являються труднощі, перепони, ускладнення, інтриги, хитросплетіння... Які зрештою і переростають у проблеми, які ми й повинні розв'язувати))

Однією з найпоширеніших помилок є вживання словосполучення "я рахую" замість "я вважаю". Увімкнувши телевізор чи радіо, або ж читаючи інтернет, ми спостерігаємо, як наші політики, майже за Фрейдом, роблять такі обмовки. І ясно, що вони все собі рахують і мало що вже після цих прорахунків вважають, але все ж :)
Дієслово "вважати" ми використовуємо у випадках, коли йдеться про висловлення власної думки чи оцінки, дієслово "рахувати" - коли називаємо числа в послідовному порядку; визначаємо кількість чи суму.

ЗАПИТАННЯ ЧИ ПИТАННЯ?

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Світлана Шевченко

# data[].attributes.attachment_link.title
Культура мовлення

# data[].attributes.attachment_link.description
Українською це звернення, звісно ж, буде тато. Папа ми можемо вживати, коли мова - про Папу Римського) Загалом, щоб висловити свою любов до рідної людини, ви можете насправді сказати багато слів, спираючись на слово "тато": татко, татенько, татечко, татонько, таточко, татульо,татуленько, татунь, татуньо, татусь, татусьо, татусик, татцьо, татценько (Словник української мови Бориса Грінченка).

# data[].attributes.headline
Шкільний кінозал. Екранізації творів

# data[].attributes.subject
Шкільний кінозал. Екранізації творів

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Світлана Шевченко

# data[].attributes.attachment_link.title
Шкільний кінозал

# data[].attributes.attachment_link.description
Екранізації творів 5 КЛАС Микола Вінграновський "Сіроманець" 6 КЛАС Всеволод Нестайко "Тореадори з Васюківки" ...

# data[].attributes.headline
Анкета для учня

# data[].attributes.subject
Анкета для учня

# data[].attributes.attachment_link.title
СЛОВЕСНИК - Анкети

# data[].attributes.headline
Тести з української мови 7-11 класи

# data[].attributes.subject
Тести з української мови 7-11 класи

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Тести з української мови:

7 клас

1. Дієприслівник

2.Службові частини мови

8 клас

1. Однорідні члени речення

9 клас

1. Складносурядне речення

10 клас

1. Орфографія

2. Вживання великої літери

Тести з української літератури:

9 клас

1. Творчість Т. Г. Шевченка

2. Творчість П. Куліша

10 клас

1. Творчість Лесі Українки

2.Творчість В. Стефаника

# data[].attributes.attachment_link.title
СЛОВЕСНИК - Тести

# data[].attributes.attachment_link.description
Тести з української мови: 7 клас 1. Дієприслівник 2.Службові частини мови 8 клас 1. Однорідні члени речення 9 клас 1. Складносурядне речення 10 клас 1. Орфографія 2. Вживання великої літери Тести з української літератури: 9 клас 1. Творчість Т. Г. Шевченка 2. Творчість П. Куліша 10 клас 1.

# data[].attributes.headline
Про умови та порядок проведення всеукраїнського конкурсу "Учитель року"

# data[].attributes.subject
Про умови та порядок проведення всеукраїнського конкурсу "Учитель року"

# data[].attributes.attachment_link.title
Про умови та порядок проведення всеукраїнського конкурсу "Учитель року - 2021"

# data[].attributes.attachment_link.description
Лист МОН України від 18.08.2020 р. №1/9-449 "Про умови та порядок проведення всеукраїнського конкурсу "Учитель року - 2021""

# data[].attributes.headline
З повагою... кома?

# data[].attributes.body
З повагою... кома?

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Як часто ви листуєтеся й у кінці листа пишете "З повагою..."; "Щиро.... .."; "З найкращими побажаннями...", а після цього ставите кому? Чи знаєте, що це пунктуаційна помилка? Така конструкція насправді є неповним реченням. Це речення можна доповнити, наприклад, так: "З повагою звертається..."; "Щиро ваша звертається...". За правилами, на місці пропуску таких слів потрібно ставити тире. Отже, якщо сполучення слів "з повагою", "з подякою" тощо вжиті безпосередньо перед прізвищем, назвою посади, назвою установи, організації, то між ними ставлять тире: Щиро - Юлія Мороз. З повагою - ректор університету Тарас Тарасенко. Можна вживати й без тире, якщо такі звороти розміщені в одному рядку, а прізвища, посади тощо - у другому. Проте коми в жодному разі там ставити не слід. Щиро Юлія Мороз. З повагою ректор університету Тарас Тарасенко. Невелика шпаргалка завершальних фраз, що збагатять ваш лист: Щирий твій... Щиро Ваш... Ваш щирий... Із найкращими побажаннями... Щиро відданий Вам... Щиро... З подякою... З повагою... Із вдячністю й повагою... З повагою та найкращими побажаннями... Із щирою до Вас пошаною... З високою повагою... З правдивою пошаною... З високим побажанням... З любов'ю... З великою любов'ю... З усією любов'ю... Твій люблячий... Завжди твій.... Сердечно твій.... . . #вчимомову

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Юлія Мороз. Літературна редакторка, коректорка

# data[].attributes.attachment_link.title
Юлія Мороз. Літературна редакторка, коректорка

# data[].attributes.attachment_link.description
Як часто ви листуєтеся й у кінці листа пишете "З повагою..."; "Щиро.... .."; "З найкращими побажаннями...", а після цього ставите кому? Чи знаєте, що це пунктуаційна помилка? Така конструкція насправді є неповним реченням. Це речення можна доповнити, наприклад, так: "З повагою звертається..."; "Щиро ваша звертається...". За правилами, на місці пропуску таких слів потрібно ставити тире.