# data[].attributes.body
בהמשך למפגש שלנו היום
והשיח שהתחלנו יחד,
דיברנו על הקשיים שחווה סימבה בעקבות אובדן אביו וכיצד באו לידי ביטוי.
מה עזר לו לעבור ממצב של עצב וחוסר יכולת לפעול, תחושה של חוסר אונים למצב של פעולה ותקווה.

הזדמנות עבורנו להתבוננות פנימית ושיתוף בקבוצה:
בואו נתבונן על עצמנו ונלמד מניסיוננו האישי -
חשבו על אירועים שעימם התמודדתם בעבר - "באלו דרכים התמודדתם עם האירוע וכיצד הוא הסתיים?
מהם הכוחות שסייעו לנו בהתמודדות?

*מצ"ב המצגת שעבדנו איתה במפגש שלנו לעיונכם, הסרטונים וגש"ר מאח"ד..

# data[].attributes.headline
מודל גש"ר מאח"ד

# data[].attributes.subject
מודל גש"ר מאח"ד

# data[].attributes.body
מודל העוסק בסגנונות התמודדות שונים של הפרט בזמן משבר, לחץ וחרדה.

# data[].attributes.headline
מודל - גשר מאחד

# data[].attributes.subject
מודל - גשר מאחד

# data[].attributes.body
סרטון שמסביר את המודל של גשר מאחד.
איזה חלק מתוכו הייתם מאמצים לעצמכם?
למה הכי התחברתם?

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
תנועת הנוער האיחוד החקלאי-העמוד הרשמי

# data[].attributes.attachment_link.title
גש"ר מאח"ד - מודל להתמודדות עם מצבי לחץ

# data[].attributes.body
אירוע שבו הרגשתי חוסר אונים הוא שסגרו את הסטודיו בו התאמנתי ואת חדר הכושר כך שהשגרה לא הייתה נראית מסודרת בכלל. הכל היה די אבוד כי שאתה מתרגל למשהו כזה וזה נעלם זה לא אותו דבר. התמודדתי עם זה בכך שהתחלתי להתאמן בבית ולצאת לריצות, אמנם לא הכי מסודר אך עדיין מעולה. הכוחות שסייעו לי הם מוטיביציה, כוח רצון ומשמעת עצמית. ברגע שיש לך מספיק משמעת עצמית אתה יודע להתמודד עם מצבים גם שמסובך ושאין לך מוטיביציה.

# data[].attributes.body
בגלל הקורונה אז היה לי קצת יותר קשה בלימודים,
אז ניסיתי בשביל להתמודד ללמוד יותר בכוחות עצמי ולהעזר גם בחברים שלי.
למעשה הקורונה לא הסתיימה, אבל היא מלמדת אותי עדיין להתמודד עם שינויים וחוסר שגרה.

# data[].attributes.body
אירוע שאיתו הייתי צריכה להתמודד הוא הקושי של המבחנים, העבודות והבנת החומר הנלמד בזמן הקורונה. בשביל להצליח להתגבר על הקושי הזה נעזרתי באנשים וחברים והשקעתי יותר זמן בנושאים שלא הבנתי.

# data[].attributes.body
האירוע שבו התמודדתי איתו היה ההיצטרפות לכיתה חדשה , מקום חדש .
לקחתי את עצמי בידיים והשקעתי בלימודים ואני עדיין עושה את זה ככה שזה עדיין לא סיים .
מי שסייע ועדיין מסייעה לי הם ההורים שלי, המורים והחברים הקרובים והפחות קרובים שלי

# data[].attributes.body
אירוע שהייתי צריכה להתמודד איתו הוא המעבר לתיכון, אמנם הכיתה נשארה אותו דבר ורק הצטרפו כמה תלמידים חדשים אבל ממש מרגישים את הקושי ואת ההבדל ברמה מהחטיבה.
החברים והמשפחה היו פה בשביל לתמוך ולעזור לי וזאת הדרך שהתמודדתי עם הלחץ והקושי.

# data[].attributes.body
אירוע קשה שהתמודדתי איתו היה המעבר בין החטיבה לתיכון, היה קשה להיכנס לכיתה חדשה בלי להכיר אף אחד, הדרך שלי להתמודד הייתה להכיר חברים חדשים, אפילו כמה בודדים ולסמוך עליהם, וגם שמרתי קשר עם חברים מהיסודי שעזרו לי.

# data[].attributes.body
האירוע שאיתו התמודדתי הוא תקופת הקורונה (עדיין מתמודדת), אי הוודאות. התמודדתי עם האירוע כך, השקעתי בתחביבים שלי ולמדתי דברים חדשים.
הקרובים שלי עזרו לי להתמודד עם המצב

# data[].attributes.body
אירוע שהתמודדתי איתו זה המעבר לתיכון, אולם כן הכיתה זהה אבל הצטרפו ילדים חדשים, קפסולות חדשות והרמה עלתה.
מה שעוזר לי להתמודד עם זה הם המשפחה והחברים.

# data[].attributes.body
אירוע שהתמודדתי איתו הוא שבסגר השני הרגשתי כאילו אני מאבדת את עצמי ולא השקעתי ולקחתי זמן לעצמי וזה גם גרם לי לאיזה שהוא דיכאון וכעס על עצמי אבל בסוף התמודדתי עם זה בעזרת חברות ובעזרת זה שהבנתי שאני צריכה לשנות את ההרגלים והאורח חיים שהרגלתי את עצמי עליו בעקבות הסגר, והתחלתי להשקיע זמן בעצמי ולהשקיע זמן בתחביבים שלי ועכשיו אני מרגישה שחזרתי לעצמי ואני גם מרגישה הרבה יותר טוב עם עצמי.

# data[].attributes.body
קושי שהתמודדתי איתו היה הפטירה של הכלבה שלי בגלל שבאותו זמן שהוטרינר אמר לאבא שלי ולאחותי שיש להרדים את את הכלבה, הייתי ביציאה עם חברים בצד השני של העיר, והרגשתי רע שלא נפרדתי ממנה כמו שצריך. כדי להתמודד עם המצב, דבר ראשון הסתכלתי על כך שלא נפרדתי ממנה כמו שצריך כדבר חיובי כי אני לא יודע איך הייתי מגיב כשאני יודע שאני רואה אותה בפעם האחרונה בודאות, ודבר שני שעשיתי היה לצפות בסטנדאפים ולדבר עם חברים רק כדי לצחוק ולהמשיך הלאה בצורה חיובית, ולשמוח על כך שהיא כבר לא סובלת מהזקנה שלה (נפטרה בגיל 15 וחצי והייתה כלבה יחסית קטנה בינונית כזאת, אז היא הייתה מאוד ה