# data[].attributes.headline
Juana Inés de Asbaje i Ramírez de Santillana

# data[].attributes.subject
Juana Inés de Asbaje i Ramírez de Santillana

# data[].attributes.headline
Juana Inés de Asbaje i Ramírez de Santillana

# data[].attributes.subject
Juana Inés de Asbaje i Ramírez de Santillana

# data[].attributes.body
Respuesta a Sor Fioleta de la Cruz

Foolish Men

Primero sueño

Lírica

Poems, Protest and Dream

Seleckted Works

El Divino Narciso

# data[].attributes.body
Tracey Ridícula

Tengo un nombre y quiero otro

Madame Crisantema

Cabeza de Ovni

Las tres Hermanas

# data[].attributes.body
¿Que haré yo con esta espada?

Una costilla sobre la mesa

Perro muerto en tintorería

La casa de la fuerza.Te haré invencible con mi derrota

Ciclo de resurrecciónes

Vía lucis

# data[].attributes.headline
Juana Inés de Asbaje i Ramírez de Santillana

# data[].attributes.subject
Juana Inés de Asbaje i Ramírez de Santillana

# data[].attributes.body
Juana Inés de Asbaje i Ramírez de Santillana, més coneguda com a Sor Juana d'Inés de la Creu, exponent del Segle d'Or de la literatura en espanyol i religiosa de l'Orde de Sant Jerònim, va aprendre a llegir i escriure a una edat molt primerenca. Conten que els seus més importants mecenes van ser els virreis de Mancera, els qui van publicar els dos primers toms de les seves obres a l'Espanya peninsular.

Juana Inés Cultivó la prosa, la lírica, l'acte sacramental i sí, el teatre. “Les obstinacions d'una casa”i “Amor és més laberint” conformen el seu teatre profà, dues comèdies molt diferents en les quals no obstant això en ambdues l'amor és el motiu argumental. En la primera la trama és més un joc d'embolics típic però genialment executat, mentre que la segona és considerada com a comèdia “mitològica”.

Escrita en col·laboració amb el seu amic Fra Juan de Guevara, encara que aquest només escrivís la segona jornada del festeig teatral, “Amor és més laberint” es va estrenar l'11 de gener de 1689, durant les celebracions per l'assumpció al virregnat de Gaspar de la Truja i Mendoza.

# data[].attributes.body
Directora, dramaturga, docent i actriu de teatre i cinema. Va fundar la companyia El Fill, amb la qual va muntar les obres La dona gallina i Sala d'urgències. Ha actuat en obres d'importants directors, com Andrés Pérez, Ramón Griffero, Fernando González i Rodrigo Pérez. La seva obra Tracy Ridícula va ser seleccionada per la Mostra de Dramatúrgia 2005. Ha escrit, dirigit i actuat al capdavant d'ovni (2007), una història sobre la solitud i l'abandó de la tercera edat protagonitzada per Bèlgica Castro i Alejandro Sieveking. L'any 2009 va actuar i va dirigir juntament amb Claudia Celedón La vagina de Laura Ingalls, d'Alejandro Moreno.

# data[].attributes.body
Angélica Liddell va actuar en obres contemporànies, sorgides a partir dels anys 80. El seu cognom és Gonzàlez però es va canviar el cognom artístic a Liddell inspirada en la protagonista de l’obra Alicia al país de las meravelles, que s’anomenava “Alícia Liddell”.

Ella porta a escena els seus propis textos, indicant així la direcció, la escenografía i la interpretació.
Després de cursar estudis de Psicologia i Art Dramàtic, forma en 1993 amb Gumersindo Puchela, la companyia Atra Bilis a l'entorn de la Real Escola Superior d'Art Dramàtic de Madrid. Amb ella porta a escena els seus propis textos, iniciant-se així en la direcció, l'escenografia i la interpretació. Les seves obres han estat traduïdes a més de deu idiomes. Entre les seves obres destaquen: I els peixos van sortir a combatre als homes, El matrimoni Palavrakis i Once upon a estafi in west asphixia, que es troba en temporada en La Capella.