# data[].attributes.body
Du kan beskrive gener som bærer af arv samt hvilke funktioner proteiner har for kroppen.

Du kan beskrive forskellige genteknologier og vide, hvordan de virker, og hvilke muligheder, fordele og ulemper der er ved dem.

Du kan udvælge naturvidenskabelige oplysninger og forholde dig kritisk til dem.

Du kan formulere biologisk fakta og holdninger.

Eleven har viden om arvelighed og genetik.

# data[].attributes.body
Celler er de byggeklodser, som vores krop er bygget op af. Celler har mange funktioner, de skal kunne reparer sig selv, de skal lave kemikalier og energi, de skal styre vores muskler, og de ER vores muskler.

Inde i hver af vores celler ligger den opskrift, vi er bygget efter. Allerede inden et barn bliver født, kan man se meget om, hvordan det vil udvikle sig. Hvis man har behov for at vide om noget er galt med barnet, kan man undersøge det ved at tage en blodprøve fra det ufødte barn, fra moderkagen eller nogle gange blot med en simpel blodprøve fra moderen.

Langt det meste af tiden fungerer vores celler, som de skal. Men nogle gange går det galt. Cellen får en forkert besked, cellen er blevet lavet forkert, eller noget, der kommer udefra, har fået cellen til at ændre sig.

# data[].attributes.body
Lav en oversigt (billede) af følgende, som skal hænges op i klassen:

DNA

Kromosomer

Arvegang

Cellens opbygning

# data[].attributes.body
Celler er små levende enheder, der opbygger alt liv, vi kender. Det er uanset, om det er en blomst, en hval eller en bakterie. Nogle organismer er encellede og består kun af én enkelt celle, såsom bakterier. Sådanne organismer kaldes ”encellede”. Andre organismer er ”flercellede” og består af flere samarbejdende celler med forskellige specialiseringer i den samlede organisme. Flercellede organismer kan være dyr, planter og nogle svampe.

De fleste celler kan enkeltvis ikke ses med det blotte øje, da de er meget små, med en diameter på 1-100 μm. Man må derfor bruge et mikroskop for at se dem. 1000 μm svarer til 1 mm. For at sætte dette i perspektiv kan der være 1 million celler på et knappenålshoved, som ses på Figur 1.

Nogle celler er dog så store, at man faktisk kan se dem med det blotte øje. Eksempelvis er den gule blomme i fugleæg én enkelt celle. Verdens største celle er blommen i et strudseæg.

# data[].attributes.body
Celler er de byggeklodser, som vores krop er bygget op af. Celler har mange funktioner, de skal kunne reparer sig selv, de skal lave kemikalier og energi, de skal styre vores muskler, og de ER vores muskler.

Inde i hver af vores celler ligger den opskrift, vi er bygget efter. Allerede inden et barn bliver født, kan man se meget om, hvordan det vil udvikle sig. Hvis man har behov for at vide om noget er galt med barnet, kan man undersøge det ved at tage en blodprøve fra det ufødte barn, fra moderkagen eller nogle gange blot med en simpel blodprøve fra moderen.

Langt det meste af tiden fungerer vores celler, som de skal. Men nogle gange går det galt. Cellen får en forkert besked, cellen er blevet lavet forkert, eller noget, der kommer udefra, har fået cellen til at ændre sig.

# data[].attributes.body
Inde i celler ligger en lang streng af gener, som hver koder for et bestemt protein.

Denne streng kaldes DNA, og er en slags ”opskrift” på hvilke proteiner, der skal dannes af cellens ribosomer. DNA’et består af fire enheder kaldet A, G, T og C, som sidder i en bestemt rækkefølge alt efter hvilket protein, de koder for. Ribosomerne læser rækkefølgen af disse enheder og sørger for at aminosyrer sættes sammen til det rigtige protein.

DNA-strenge er bygget af nukleotider, som består af en deoxyribose, en phosphat-gruppe og en nitrogenbase.

Der findes 4 forskellige nitrogen-baser, som indgår i DNA-strenge, de kan inddeles i to grupper kaldet puriner og pyrimidiner og der er to baser i hver gruppe.

De to puriner, adenin (A) og guanin (G), består af to nitrogenholdige ringe, og de to pyrimidiner, thymin (T) og cytosin (C), består af en enkelt nitrogenholdig ring.

DNA-molekyler bygges op af 2 DNA-strenge, som danner en dobbelt helix-struktur.

Gennem nitrogenbaserne binder de to strenge til hinanden med hydrogenbindinger, det kaldes base-parring. Hver streng har et backbone (en ”rygrad”) bestående af deoxyribose-phosphat-delen af nukleotiderne, og nitrogenbaserne, vender ind mod hinanden mellem de to backbones, så de kan base-parre.

# data[].attributes.body
DNA-molekyler er de enheder der bærer vores genetiske information og sørger for at de kan gives videre ved celledeling.

Den genetiske information ligger i form af sekvensen af de 4 nitrogenbaser. Rækkefølgen af de 4 baser på en DNA-streng, kan læses lidt ligesom en tekst i en bog, og ”teksten” på vores DNA, indeholder alt vores genetiske information.

Den egenskab ved DNA, der gør, at den genetiske information en streng indeholder, kan gives videre, er at DNA er dobbeltstrenget og at de to DNA-strenge er komplementære til hinanden.

De to strenge kan fungere som template (skabelon) for hinanden netop fordi de er komplementære. Når den genetiske information skal gives videre, kan de to strenge skilles fra hinanden, og der kan bygges en ny streng ud fra hver af de to oprindelige strenge.

Resultatet bliver at man har to ens DNA-molekyler, som kan fordeles i hver sin celle ved celledeling. Den mekanisme der kopierer DNA, kaldes replikation.

# data[].attributes.body
For at en celle kan dele sig til to ens celler – det er den proces, der hedder mitose – skal den have lavet kopier af alle de dele, som den indeholder. Det første, der kopieres, er cellens arvemateriale, DNA’et. Når arvematerialet er kopieret, går cellen i gang med at producere kopier af sine organeller, sådan at der kan laves to ens celler.

Det kan være svært at se forskel på de første faser af celledelingen i et mikroskop, for mens fordoblingen af arvematerialet og organellerne sker, ligger alle delene i cellen som de plejer. Men efter fordoblingen, sker der store ændringer inde i cellen, og det kan ses i mikroskop.

# data[].attributes.body
Nogle gange går noget galt under celledelingen. Det sker, at den ene af to celler, der skulle have været ens, får nogle andre egenskaber, fordi en del af DNA’et ved en fejl har ændret sig. Det kalder man for en mutation. Mange mutationer er uskadelige, fordi de sker i en del af DNA’et, som den enkelte celle ikke har brug for.

Selvom det er sjældent, sker det også, at en mutation er til gavn. Den sidst kendte mutation hos os mennesker, der er en fordel for os, skete for mindst 6000 år siden. Inden da kunne vi ikke tåle mælk. Men mutationen gør, at en stor del af befolkningen i Nordeuropa er i stand til at nedbryde mælkesukker, hvilket er en forudsætning for at kunne fordøje mælk. Det skabte grundlag for, at mælk blev en vigtig del af vores kost, også når folk blev voksne. Vi har på den måde fået en ekstra fødekilde og dermed en ekstra ernærings- og overlevelsesmæssig fordel. 90 % af alle voksne i Asien og Afrika kan fortsat ikke tåle mælk.

Men mutationer kan også være skadelige. Når det går galt, og cellerne laver en farlig mutation, kan de nye celler udvikle sig til kræftceller.

# data[].attributes.body
Læs teksterne.

Gå eventuelt sammen med en eller to.

Skriv de 15 vigtigste punkter du har læst om DNA:

1:

2:

3:

4:

5:

6:

7:

8:

9:

10:

11:

12:

13:

14:

15: