# data[].attributes.headline
День героїв вважається

# data[].attributes.body
День героїв вважається національним українським святом на честь борців за волю та незалежність нашої держави. Люди, що цілковито поклали своє життя на ваги свободи українського народу, існували в різні часи становлення нашої держави.

Починаючи з часів Київської Русі, продовжуючи часами Гетьманської ери та процвітання Запорізької Січі, в недовгий період існування Української Народної Республіки та Української повстанської армії. Ціла плеяда нових героїв з’явилася в останні роки, під час російської агресії на сході країни. Вони були, є і будуть завжди. Тому День героїв, що святкується щороку 23 травня, завжди буде важливим та актуальним для кожного українця. Адже тільки завдяки героїзму наших співвітчизників у всі часи та епохи, наша держава сьогодні знаходиться на мапі землі.

# data[].attributes.wish_content.attachment_props.alternative_text
День Героїв України

# data[].attributes.headline
Ініціаторами впровадже

# data[].attributes.body
Ініціаторами впровадження Дня Героїв є представники (ОУН) Організації українських націоналістів. Під час свого Другого великого збору, який проходив у Кракові весною 1941 року, українські націоналісти постановили щороку відзначати «Свято Героїв Революції». Поряд з цим днем пропонувалося вшановувати 22 січня, як День соборності України, та 31 серпня – День боротьби за незалежність.

# data[].attributes.headline
В часи Радянського сою

# data[].attributes.body
В часи Радянського союзу свято відзначалося у підпіллі. Також його не забувала українська діаспора у різних куточках світу. І тільки у 1992 році воно стало широко відомим на теренах нашої держави. Попри те, що День героїв не є офіційним святом, воно дедалі частіше відзначається на рівні державних та самоврядних організацій. У громадах відбуваються культурні масові заходи під егідою представників органів влади.

З початком російської агресії цей день є ще одною можливістю вшанувати пам’ять загиблих українських військових, які є самовідданими борцями за свободу України

# data[].attributes.headline
У часи Українс

# data[].attributes.body
У часи Української революції 1917-1921 років – засновник та командир формації Січових Стрільців, одного з найбільш боєздатних українських військових формувань того періоду. Після революції він продовжує підпільну боротьбу за незалежну Україну. Очолює Українську Військову Організацію, а згодом Організацію Українських Націоналістів. Євгену Коновальцю вдалося об’єднати два покоління борців за незалежність: учасників національно-визвольних змагань 1917-1921 років і молодь, яка долучилася до цієї боротьби у 1920-1930-х роках. Убитий 23 травня 1938 року радянським агентом Павлом Судоплатовим у Роттердамі, Нідерланди.

# data[].attributes.attachment_link.title
Євген_Коновалець

# data[].attributes.headline
Під час Україн

# data[].attributes.body
Під час Української революції 1917-1921 років – голова Українського Генерального Військового Комітету, Генеральний секретар військових справ, творець Гайдамацького коша Слобідської України, Голова Директорії Української Народної Республіки та Головний отаман Військ і Флоту УНР. Після  революції, на еміграції очолює Державний Центр УНР в екзилі: протидіє більшовикам на міжнародній арені, намагається зберегти українські державні установи та військо,  об’єднати українську еміграцію довкола  продовження боротьби та заручитися підтримкою західних урядів. Убитий 25 травня 1926 року радянським агентом Самуїлом Шварцбардом у Парижі. Попри масштабну кампанію із дискредитації Симона Петлюри, його ім’я для багатьох українців залишилося символом нескореності та боротьби за незалежність України.