# data[].attributes.body
Lada Jadro, učenica 5.b razreda Osnovne škole Srdoči, tijekom školske godine ostvarila je zapažene uspjehe na glazbenim natjecanjima.

Lada pohađa Glazbenu školu Ivana Matetića Ronjgova u Rijeci, gdje uči svirati klavir te aktivno razvija svoje glazbene sposobnosti.

U travnju 2026. godine sudjelovala je na Međunarodnom natjecanju iz solfeggia i teorije glazbe „DO, RE, MI, FA…“ u Drnišu, gdje je u 3.B kategoriji osvojila I. nagradu, čime je pokazala izvrsno znanje i predanost radu.

Također je sudjelovala na školskom natjecanju iz glazbenog područja, na kojem je osvojila 3. mjesto.

Ostvareni rezultati svjedoče o njezinoj marljivosti, talentu i predanosti glazbenom obrazovanju te predstavljaju vrijedan doprinos promociji škole.

# data[].attributes.body
Piše: Ksenija Spetić, prof.

Županijsko natjecanje iz fizike održalo se se dana 25.2.2026. godine na Fakultetu za fiziku Sveučilišta u Rijeci. Na natjecanju je bio Luka Legin učenik 8.c razreda i osvojio je 4.mjesto

# data[].attributes.body
U objavi koja slijedi donosimo intervju nagrađen 1. mjestom na županijskoj razini ovogodišnje smotre LiDraNo u kategoriji samostalnog novinarskoga rada.

Razgovor je vodio učenik Šimun Bašković iz 8.b razreda, a intervjuirao je kolegicu iz razreda, Alisu. Mentorica je bila Irena Ritterman.

# data[].attributes.body
Pišu: Violeta Odorčić i Nensi Lučić Kinkela, učiteljice

Umjetna inteligencija sve je prisutnija u svakodnevici djece, a alat poput ChatGPT-a postaje i digitalni sugovornik. U dobi između 11 i 14 godina djeca prolaze osjetljivo razdoblje emocionalnog sazrijevanja, u kojemu važnu ulogu imaju međuljudski odnosi, razvoj empatije, samopouzdanja i identiteta. Korištenje UI alata može pridonijeti osjećaju izolacije, iskrivljenom shvaćanju stvarnih odnosa te umanjiti sposobnost emocionalnog izražavanja i razumijevanja drugih. U članku se iznose ključne opasnosti, primjeri iz prakse i preporuke za podršku pravilnom emocionalnom razvoju djece u digitalnom dobu.

Emocionalni razvoj djece između 11 i 14 godina ključan je za formiranje njihove osobnosti, socijalnih vještina i samopouzdanja. U toj fazi djeca sve više traže potvrdu izvan obitelji, grade odnose s vršnjacima i traže svoje mjesto u svijetu. Uvođenje umjetne inteligencije u njihove živote, posebice kroz alate kao što je ChatGPT, donosi nove izazove. Postavlja se pitanje: može li umjetna inteligencija oblikovati dječje emocije, i ako da – kako?

Djeca i adolescenti ponekad koriste ChatGPT kao zamjenu za razgovor s ljudima. Alat odgovara strpljivo, ne osuđuje i dostupan je 24 sata dnevno. No, takva 'komunikacija' nije dvosmjerna – UI ne osjeća, ne razumije kontekst djetetove boli, nesigurnosti ili straha. Djeca se mogu naučiti izražavati emocije pred ekranom, ali ne i pred stvarnim osobama. To može potaknuti osjećaj izolacije i manjak vještina za stvarno suočavanje s problemima.

Za razliku od roditelja, prijatelja ili učitelja, UI ne reagira na emocionalni ton poruke. Dijete koje izrazi tugu ili sram dobit će racionalan odgovor, ali ne i toplinu ili podršku. To može dovesti do iskrivljenog osjećaja odnosa: da su svi razgovori neutralni, bez potrebe za emocijama.

Empatija nije urođena – ona se uči kroz promatranje izraza lica, tona glasa, reakcija okoline. UI alate takve nijanse ne prenose. Dijete koje previše vremena provodi u 'razgovoru' s UI-em riskira smanjenje osjetljivosti na tuđe emocije.

Dugotrajna i nekontrolirana uporaba UI-a može utjecati na mentalno zdravlje djece. Primijećen je porast anksioznosti, povlačenja i osjećaja usamljenosti kod djece koja provode previše vremena online. ChatGPT ne može prepoznati znakove psihološkog pada, niti može uputiti dijete na stručnu pomoć. U najtežim slučajevima, dijete može povjeriti osjetljive informacije UI alatu, umjesto roditelju ili psihologu, što može rezultirati zakašnjelom intervencijom.

Preporuke za zaštitu i ravnotežu. Redoviti razgovori između djece i odraslih o osjećajima, tehnologiji i životnim izazovima najbolja su zaštita. Umjesto zabrana, važno je razvijati povjerenje i sigurnost u izražavanju emocija. UI alati mogu biti korisni ako se koriste u edukativne svrhe i pod vodstvom odraslih. Potrebno je objasniti djeci što UI jest, a što nije – i da ne može zamijeniti stvarne ljude u emocionalnim odnosima. Školski programi trebaju uključiti razvoj emocionalne pismenosti – kroz radionice, dramske igre, razgovore i situacijsko učenje. To će pomoći djeci da razviju emocionalnu otpornost, empatiju i zdrav odnos prema tehnologiji.

Umjetna inteligencija ne bi smjela biti zamjena za ljudski odnos, osobito ne u razdoblju kada djeca tek uče kako osjećati, izražavati i razumjeti druge. ChatGPT može biti pomoćnik, ali ne i prijatelj. Odrasli imaju ključnu ulogu u zaštiti emocionalnog razvoja djece – kroz prisutnost, razgovor i osvještavanje stvarnih potreba mladih u digitalnom svijetu.

Literatura

- Goleman, D. (1995). Emotional Intelligence. Bantam Books.
- Livingstone, S., & Blum-Ross, A. (2020). Parenting for a Digital Future. Oxford University Press.
- UNESCO. (2021). Guidance for AI and children. https://www.unesco.org/en/artificial-intelligence/children
- UNICEF. (2022). Children and Digital Technology: Risks and Opportunities. https://www.unicef.org

# data[].attributes.body
Pišu: Violeta Odorčić, prof. i Nensi Lučić Kinkela, prof.

Učiteljice matematike i informatike podijelile su s nama svoja razmišljanja na aktualne teme umjetne inteligencije.

Etički izazovi korištenja

ChatGPT-a

Korištenje umjetne inteligencije, poput ChatGPT-a, postaje sve češće među djecom u dobi od 11 do 14 godina. Iako nudi brojne obrazovne mogućnosti, otvara i niz etičkih pitanja vezanih uz privatnost, sigurnost, razvoj kritičkog mišljenja i moguće manipulacije informacijama. Ovaj članak istražuje kako djeca pristupaju ChatGPT-u, što traže, kako razumiju njegove odgovore te na koje načine odrasli (nastavnici i roditelji) mogu usmjeravati i nadzirati njihovo korištenje. Cilj je potaknuti osviještenu i odgovornu upotrebu ove tehnologije kod mladih korisnika te predložiti konkretne mjere za sigurniju praksu. Naglasak je na potrebi za edukacijom, digitalnom pismenošću te razvojem etičkih smjernica.

U posljednjih nekoliko godina, zapravo od 2021. godine umjetna inteligencija (UI) postaje sve prisutnija u obrazovanju. ChatGPT, alat temeljen na velikim jezičnim modelima, sve više koriste i djeca. Djeca u dobi od 11 do 14 godina najčešće su u višim razredima osnovne škole, aktivno istražuju internet te često nemaju jasno razvijene digitalne i etičke kompetencije. U tom kontekstu, važno je razumjeti kako se ChatGPT koristi, koje su dobrobiti, ali i koji su potencijalni rizici.

Djeca često koriste ChatGPT za pisanje domaćih zadaća, istraživanje pojmova ili čak igru. Atraktivnost alata leži u njegovoj brzini, razumljivosti i jednostavnom sučelju. Međutim, nedostatak nadzora može dovesti do zlouporabe, posebno ako djeca ne razumiju razliku između stvarnih i izmišljenih informacija.

Mogu se dijeliti osobni podaci bez razumijevanja posljedica. Unatoč sigurnosnim mjerama platforme, pitanje odgovornosti ostaje otvoreno.
Primjer: Dijete pita ChatGPT za savjet o obiteljskoj situaciji, što može voditi do osjetljivih otkrivanja.

Iako ChatGPT daje uvjerljive odgovore, nije uvijek točan. Dijete teško razlikuje istinu od laži, što može utjecati na njegovo znanje i stavove. Ako redovito koristi ChatGPT umjesto samostalnog razmišljanja, postoji opasnost od smanjenja kreativnosti, upornosti i razvoja analitičkog mišljenja.

Uloga odraslih: Što možemo učiniti? Potrebno je uključiti teme digitalne pismenosti i etike u obrazovni kurikulum. Roditelji i učitelji trebaju otvoreno razgovarati s djecom o pravilima korištenja digitalnih alata.

ChatGPT je koristan alat, ali njegovo korištenje kod djece od 11 do 14 godina otvara niz etičkih izazova. Potrebna je zajednička odgovornost roditelja, nastavnika i društva u cjelini kako bi se osigurala sigurna i odgovorna uporaba. Uvođenje edukacije, smjernica i stalnog nadzora nužno je za zaštitu djece i njihovo kvalitetno uključivanje u digitalni svijet.

Literatura

- Floridi, L. (2019). The Logic of Information: A Theory of Philosophy as Conceptual Design. Oxford University Press.
- Livingstone, S., & Helsper, E. (2007). Gradations in digital inclusion: Children, young people and the digital divide. New Media & Society, 9(4), 671-696.
- Mittelstadt, B. D., et al. (2016). The ethics of algorithms: Mapping the debate. Big Data & Society, 3(2).
- UNESCO. (2021). Guidance for AI and children. Preuzeto s https://www.unesco.org/en/artificial-intelligence/children

Autorice: Violeta Odorčić i Nensi Lučić Kinkela, učitejlice

# data[].attributes.attachment_link.title
Audio podcast: Što je seksualno nasilje i koje su neke istine ili laži u koje vjerujemo?

# data[].attributes.attachment_link.title
Najbolji učenici riječkih osnovnih škola na prijemu kod gradonačelnice Rinčić – Grad Rijeka

# data[].attributes.attachment_link.description
Grad Rijeka priredio je svečani prijem za učenike generacije riječkih osnovnih škola za školsku godinu 2025./2026.

# data[].attributes.headline
Učenik generacije Šimun Bašković na primanju kod gradonačelnice

# data[].attributes.subject
Učenik generacije Šimun Bašković na primanju kod gradonačelnice

# data[].attributes.body
Piše: razrednica Irena Ritterman

Učenik generacije 2025./2026. Šimun Bašković u petak je bio na svečanom primanju u Gradskoj vijećnici koje se tradicionalno organizira za sve najuspješnije osmaše. Gradonačelnica Iva Rinčić pohvalila je sve nazočne osmaše, istaknuvši da su do iznimnih rezultata došli zahvaljujući motivaciji, upornosti i želji za znanjem.

Čestitamo našem Šimunu sa željom da predano nastavi svoj put k osobom i profesionalnom uspjehu. Također, čestitamo roditeljima koji su Šimunu velika potpora u postizanju obrazovnih i sportskih uspjeha.

Prije nekoliko dana Šimun je ostvario izvrstan rezultat za svoj klub NK Rijeku na međunarodnom nogometnom turniru gdje je proglašen najboljim vratarom.

Bravo, Šimune!

# data[].attributes.body
Priredila: Stefanie Troskot

Prvo mjesto u županiji u kategoriji U9 - ŽRK Zamet - naše učenice: Mia Bednarčuk, Nika Mikuličić, Nina Škarica, Marta Capan, Nika Baković i Kim Kocijančić.

Treće mjesto u županiji u kategoriji U11 - ŽRK Zamet - naše učenice: Ena Pribanić, Vita Starčević, Nika Vujnović, Mia Capan, Leona Đunđek, Magdalena Jovančević, Katarina Jugović.

# data[].attributes.body
Priredila: Stefanie Troskot. psihologinja

Učenici 7.c razreda: Vilis Sušanj, Vigo Žuvela, Magdalena Ivaštanin,  Lana Grbac Krmpotić,  Marie Matijević, Vito Matijević, Nina Bravić, Lara Krculić i  Ema Borović izradili su edukativni video na temu štetnosti pušenja u sklopu programa Treninga životnih vještina. Povodom Svjetskog dana nepušenja Nastavni zavod za javno zdravstvo predstavio je kompilaciju videouradaka osnovnih škola s područja Primorsko-goranske županije među kojima je i rad naših učenika.

# data[].attributes.attachment_link.title
NZZJZ PGŽ - Svjetski dan nepušenja 2026.

# data[].attributes.body
Piše: Marija Jurin, učiteljica

Učenici 4. a i 4. d sa svojim razrednicama Vesnom Antić i Marijom Jurin te pedagoginjom Bernardom Blagojević proveli su predivne dane u školi u prirodi. Istražili su ljepote Hrvatskog zagorja bogatu povijest, kulturu i običaja. Posjetili su poznato nacionalno marijansko svetište u Mariji Bistrici, sudjelovali u zabavnoj radionici izrade licitarskih srdaca. Park znanosti Oroslavje su posjetili u popodnevnim satima. Znanost može biti jako zabavna jer su kroz zanimljivu radionicu i pokuse učili o svijetu oko nas na posve nov način. Bilo je tu fizike, astronomije, geografije, ali i psihologije. Drugi dan su posjetili dvorac Trakošćan. Prošetali su kroz prave kraljevske odaje nekadašnjih vlasnika grofovske obitelji Drašković. Vidjeli su stari namještaj i oružje te uživali u pogledu na predivno jezero i šumu.  U centru grada Krapine su ručali te prošetali centrom grada. Najzanimljivija osnovna škola u Hrvatskoj je baš u centru Krapine gdje su ulazi za dječake i djevojčice odvojeni. Muzej krapinskih neandertalaca bio je u planu za popodnevne sate. Vraćajući se daleko u prošlost naučili su kako su živjeli pradavni ljudi. Najznačajnije što su shvatili kako je briga za obitelj, skrb za bolesne i pokapanje mrtvih nešto iskonsko u čovjeku i kako nijedna umjetna inteligencija neće moći zamijeniti čovjeka čovjeku. Taj zaključak nam je potvrdila situacija odlaska u Opću bolnicu Zabok u kojoj je naš učenik Leon bio na kirurškom šivanju rane. Dobio je pet šavova i „čistu peticu“ za vladanje.

Treći dan su posjetili etnografski muzej na otvorenom u Kumrovcu. Ovaj Muzej „Staro selo“ pokazao im je kako su živjeli stari Zagorci. Vidjeli su stare hiže/kuće i predivne tradicijske obrte (licitarstvo, stolarska radionica, lončarstvo, tkalački stan, kožarstvo, kovačnica i dr.).

Naš dom u Zagorju bile su Terme Jezerčica.  Svaki slobodan trenutak iskoristili su za kupanje. Učenici su uživali i na unutarnjim i na vanjskim bazenima. Smijeha, igre i vodenih radosti stvarno nije nedostajalo.

Ova škola u prirodi pomogla  je prisjećanju  naučenog o brežuljkastom zavičaju  izvan učionice. Stvorile su se uspomene koje će se pamtiti cijeli život!

# data[].attributes.headline
Učenici GOO-a na izvanučioničkoj nastavi u Zagrebu

# data[].attributes.subject
Učenici GOO-a na izvanučioničkoj nastavi u Zagrebu

# data[].attributes.body
Učenici od 5. do 8. razreda koji pohađaju Građanski odgoj i obrazovanje sudjelovali su u izvanučioničkoj nastavi u Zagrebu.

Tijekom izleta posjetili su Centar Doživi Europu, gdje su na zanimljiv i interaktivan način saznali više o Europskoj uniji i njezinu utjecaju na svakodnevni život građana. Nakon toga obišli su Muzej novca Moneterra, u kojem su se upoznali s poviješću novca, financijskom pismenošću i važnošću odgovornog upravljanja novcem.

Posebno zanimljiv bio je posjet radijskoj postaji Yammat FM gdje su učenici imali priliku zaviriti iza kulisa radijskog programa i saznati kako nastaje radijska emisija.

Provoditeljice GOO-a: Dea Bukvić Bolanča, Ivana Erak, Irena Ritterman

# data[].attributes.body
Piše: Antonija Strika, prof.

Na sjednici Učiteljskog vijeća kolektiv OŠ Srdoči ispratio je tri kolegice u zasluženu mirovinu. To su učiteljice razredne nastave Gordana Vukić i Tanja Pučić te stručna suradnica psihologinja Nataša Buzarinov.

Biranim riječima u ime kolektiva obratila im se knjižničarka škole te im uputila prigodne poklone.

Učiteljice su to koje su odgojile brojne generacije. Pod njihovim budnim okom učenici su naučili, ne samo čitati, pisati i računati, već su i po prvi puta stali na pozornicu, recitirali, pjevali i predstavljali školu brojnim aktivnostima, bilo da je riječ o Karnevalu ili Lidranu.

Znanja i vještine njihovih učenika postale su vidljive i prepoznatljive i nama, predmetnim učiteljima, pa je često "iza njih" predavati bilo lako. A to su sve one "sitne", ali velike stvari o kojima se ne priča puno, a u koje je utkano mnogo truda, profesionalnog angažmana i nadasve ljubavi. Njima su i kasnije njihovi bivši učenici, često već kao šestaši i sedmaši, trčali uplakani da im se pojadaju ili samo da ih pozdrave tijekom velikoga odmora.

Davale su nesebično sve svoje znanje i svu svoju ljubav. Njihov profesionalni i ljudski trag ostaje trajno zabilježen u srcima učenika i kolega učitelja.

# data[].attributes.headline
5.a i 5.d napokon dočekali svoju terensku nastavu

# data[].attributes.subject
5.a i 5.d napokon dočekali svoju terensku nastavu

# data[].attributes.body
Piše: Dea Bukvić Bolanča, prof.

Nakon odgode terenske nastave zbog lošeg vremena, 5.a i 5.d u pratnji svojih razrednica Leone Lempl i Dee Bukvić Bolanče te asistentice u nastavi Sandre Velčič i učiteljice geografije Andree Fućak  11. lipnja uputili su se prema Puli.

Od ranog jutra u autobusu se čula pjesma koju je morao prekidati vodič koji nam je vrlo živopisno pričao o Istri, kulturi, načinu života, ali i o raznim znamenitostima.

Stoga smo odmah po dolasku u Pulu razgledali Arenu, prisjetili se rimskog načina života te gladijatorskih igara, a nakon toga smo razgledali grad podzemno - kroz vojni tunel Zerostrasse. Slijedila je šetnja gradom Decumanusom do Augustova hrama i Slavoluka Sergijevaca.  Učenici su svoja znanja iz povijesti koja su stjecali čitavu ovu školsku godinu mogli napokon primijeniti na realnim primjerima, što je ovu terensku nastavu učinilo vrlo korisnom.

Popodne je bilo rezervirano za posjet Aquariumu gdje su učenici uz stručno vodstvo razgledali mediteranski i tropski dio postava, a uz česta pitanja o stanovnicima našega mora, vodiču zasigurno nije bilo dosadno.

Za kraj putovanja, slijedilo je kupanje na obližnjoj plaži uz druženje u neizostavnoj ljetnoj igri - picigin.

Umorni, ali ispunjeni vratili smo se svojim kućama u večernjim satima. Iz svega navedenoga, terensku nastavu vrijedilo je čekati!

# data[].attributes.body
Piše: Tara Habulan, 8.a

Ove školske godine ostvarila sam uspješne rezultate u streljaštvu, koje treniram kao puškašica već godinu i 5 mjeseci. Sudjelovala sam na državnom prvenstvu za kadete u Dubrovniku te na državnom prvenstvu za juniore i seniore u Osijeku. Kao kadetkinja osvojila sam 3. mjesto na županijskom natjecanju, a sa svojom ekipom osvojila sam 2. mjesto u seniorskoj i 1. mjesto u juniorskoj konkurenciji.

# data[].attributes.body
Piše: Nicol Parać, 6.c

Postoji više od stotinu vrsta plesova. Plesovi mogu biti društveni, natjecateljski, umjetnički, scenski, ulični, moderni, narodni, tradicionalni, fitnes itd. Neki od društvenih i natjecateljskih plesova su tango, rumba, cha cha cha, salsa i valcer. Pod umjetničke i scenske plesove spadaju balet, jazz, suvremeni i moderni ples. Najpoznatiji ulični i moderni plesovi su hip hop i step. Narodni i tradicionalni plesovi su (iz Hrvatske) linđo i kolo, (iz Španjolske) flamenco i iz Indije kathak. Jedan od fitnes plesova je zumba.

Sad kad sam sve to rekla, mogu početi pričati o glavnoj temi, hip-hopu. Ono što većina ljudi ne zna je da hip-hop nije samo vrsta plesa, već i vrsta glazbe, kulture i mode. Ima četiri podvrste - grafitti, breakdance, DJ-ing i MC-ing (repanje). Nastao je početkom 70-ih, u kvartu New Yorka, a razvili su ga Afroamerikanci, Jamajkanci i Portorikanci.

Trenutačno ne pohađam treninge hip-hopa, već sam članica plesnog kluba Gym Dance, u kojem se, uz plesne programe, provode i treninzi gimnastike. U sklopu kluba postoji i mogućnost pohađanja hip-hop treninga za zainteresirane članove, uz dodatnu članarinu, dok natjecatelji imaju pravo na besplatne sate baleta.

Budući da sam dio natjecateljske skupine, redovito pohađam i baletne treninge. Međutim, moji su roditelji odlučili da ću se hip-hopom moći početi baviti tek od sljedeće plesne sezone.

Neke moje prijateljice treniraju hip-hop, a neke urban dance. Urban dance vrsta je plesa koja uključuje hip-hop, jazz, breakdance i mnoge druge vrste plesa. Urban dance može se trenirati u plesnim studijima Believe i Flash dance.

Iako trenutno ne treniram hip-hop, raduje me što ću ga moći pohađati od sljedeće plesne sezone i tako isprobati još jedan plesni stil koji me zanima.

# data[].attributes.body
Piše: Noa Pucek, 6.c

Rukomet je za mene najbolji sport. On je brz, energičan, dinamičan, zabavan i nepredvidljiv. Zanimljivo ga je gledati, a još zabavnije igrati, posebno kad pobjeđujemo.

Ja igram u Rukometnom klubu Zamet. Iz tog su kluba došli brojni poznati igrači. Igram na poziciji desnog krila, a na toj poziciji je za reprezentaciju nekad igrao Mirza Džomba, a sada igra Filip Glavaš. Mirza Džomba je imao poznati i jedan od najtežih šuteva koji se zvao “suhi list”. Rukomet se igra sa šest igrača u svakoj ekipi, plus golman. Igra se dva puta po trideset minuta. Kada se dobije lopta, smije se napraviti tri koraka pa dodati nekom suigraču ili povesti loptu, a kad se lopta opet uzme u ruke više se ne smije voditi da ne bude tehnička pogreška koja se zove “dupla”. Naša reprezentacija je jako dobra u rukometu i najčešće je među prve tri države na svijetu.

Ako se želite razviti fizički i psihički, naučiti poštivati protivnike i cijeniti suigrače, biti timski igrač, i bodriti se kako u pobjedi tako i u porazu, rukomet je pravi sport za vas.

# data[].attributes.body
Piše: Nensi Lučić Kinkela, prof

Izvješće o školskom i županijskom natjecanju iz matematike

Školsko natjecanje iz matematike održano je u našoj školi u ugodnom i natjecateljskom ozračju. Na natjecanju je sudjelovalo približno 70 učenika koji su pokazali interes za matematiku te svoje znanje i vještine u rješavanju matematičkih zadataka.

Natjecatelji su rješavali zadatke različitih razina složenosti, a ostvareni rezultati pokazali su vrlo dobru pripremljenost i motiviranost učenika. Natjecanje je proteklo prema planu i bez poteškoća.

Najuspješniji rezultat ostvarila je učenica Lada Jadro (mentorica Nensi Lučić Kinkela), koja se svojim izvrsnim rezultatom plasirala na županijsko natjecanje iz matematike. Ovim putem čestitamo Ladi na postignutom uspjehu te joj želimo mnogo sreće i uspjeha u daljnjem natjecanju.

Zahvaljujemo svim učenicima na sudjelovanju, kao i nastavnicima koji su sudjelovali u organizaciji i provedbi natjecanja.

Mentorice na školskom natjecanju su bile učiteljice: Marija Jurin, Gordana Vukić, Vesna Antić, Doris Šarlija, Nensi Lučić Kinkela, Violeta Odorčić, Danica Kovačić i Barbara Ban.

Natjecanje Mat liga

Tijekom školske godine naši su učenici sudjelovali u matematičkom natjecanju Mat liga, ekipnom natjecanju koje se provodi kroz četiri kola: jesensko, zimsko, proljetno i ljetno.

Na natjecanju je sudjelovalo 13 ekipa, a svaku ekipu činila su po dva učenika. U natjecanju su sudjelovali učenici od 3. do 8. razreda koji su tijekom sva četiri kola rješavali zanimljive i izazovne matematičke zadatke prilagođene njihovom uzrastu.

Cilj natjecanja bio je razvijati matematičko mišljenje, logičko zaključivanje, suradnju među učenicima te poticati interes za matematiku. Učenici su pokazali velik trud, znanje i upornost u rješavanju zadataka, a posebno se istaknula njihova spremnost na timski rad.

Ostvareni su vrlo dobri rezultati u svim kategorijama. U konkurenciji 820 ekipa trećih razreda, ekipa 2 osvojila je 158. mjesto, dok je ekipa 1 zauzela 165. mjesto.

U kategoriji četvrtih razreda, među 820 ekipa, ekipa 1 osvojila je 285. mjesto, a ekipa 2 368. mjesto.

Posebno su se istaknuli učenici petih razreda. U konkurenciji od 716 ekipa, ekipa 1 osvojila je 175. mjesto, ekipa 2 176. mjesto, a ekipa 3 177. mjesto, ostvarivši iznimno ujednačen i uspješan rezultat.

U kategoriji šestih razreda, među 627 ekipa, ekipa 1 zauzela je 174. mjesto, dok je ekipa 2 osvojila 227. mjesto.

Učenici sedmih razreda natjecali su se među 424 ekipe. Ekipa 2 ostvarila je 197. mjesto, a ekipa 1 274. mjesto.

U kategoriji osmih razreda, među 419 ekipa, ekipa 1 osvojila je 197. mjesto, dok je ekipa 2 zauzela 303. mjesto.

Sudjelovanjem u Mat ligi učenici su imali priliku razvijati matematičke kompetencije, surađivati u timskom radu te usporediti svoje znanje s vršnjacima iz cijele Hrvatske. Ostvareni rezultati potvrđuju njihov trud, marljivost i interes za matematiku.

Zahvaljujemo svim učenicima na sudjelovanju i zalaganju tijekom sva četiri kola natjecanja, kao i mentorima koji su ih pripremali i pratili. Čestitamo svim natjecateljima na uspješnom predstavljanju škole te im želimo mnogo uspjeha u budućim natjecanjima i matematičkim izazovima.

Mentorice na školskom natjecanju su bile učiteljice: Irina Jakačić, Ivana Santini, Marija Jurin,  Nensi Lučić Kinkela, Violeta Odorčić, Danica Kovačić i Barbara Ban.

Međunarodno natjecanje „Klokan bez granica“

Međunarodno matematičko natjecanje „Klokan bez granica“ održano je 19. ožujka 2026. godine s početkom u 12:30 sati u prostorijama škole.

Na natjecanju je sudjelovao ukupno 101 učenik od 2. do 8. razreda. Učenici su bili raspoređeni u pet kategorija: Pčelice, Leptirići, Ecolier, Benjamin i Cadet. Cilj natjecanja je popularizacija matematike, razvoj logičkog mišljenja te poticanje interesa učenika za rješavanje matematičkih problema na kreativan i zabavan način.

Naši su učenici ostvarili izvrsne rezultate. Čak devet učenika plasiralo se među 10 % najboljih natjecatelja u svojim kategorijama te su za svoj uspjeh nagrađeni.

Nagrađeni učenici su:

Kategorija Pčelice (2. razred):

Ela Kršulj

Gabriel Živković

Noa Grubišić

Kategorija Leptirići (3. razred):

Lora Vujnović

Kategorija Ecolier:

Jan Krušvar (4. razred)

Vittorio Štefanić (5. razred)

Nika Vujnović (5. razred)

Lada Jadro (5. razred)

Kategorija Benjamin (6. razred):

Jakov Šegulja

Čestitamo svim učenicima na sudjelovanju, a posebno nagrađenim učenicima na izvrsnim rezultatima. Njihov uspjeh potvrda je marljivog rada, znanja i interesa za matematiku. Zahvaljujemo i mentorima koji su učenike pripremali za natjecanje te im pružali podršku tijekom cijelog procesa.

Vjerujemo da će sudjelovanje na natjecanju „Klokan bez granica“ i ostvareni rezultati biti poticaj učenicima za daljnje razvijanje matematičkih vještina i sudjelovanje u budućim natjecanjima.

Festival matematike u Puli

Festival matematike održan je 8. svibnja 2026. godine u Hotelu Pula u Puli. Na natjecanju je sudjelovalo ukupno 12 učenika naše škole raspoređenih u tri kategorije: Piko, Mikro i Mega.

Učenici su se natjecali u ekipama od četiri člana te pokazali izvrsno matematičko znanje, logičko razmišljanje i sposobnost timskog rada.

Kategorija Piko

Ekipa u sastavu:

Mak Majski Srdoč (3.c)

Neo Crnković (3.c)

Andrija Jurasić (4.d)

Jan Krušvar (4.d)

osvojila je vrlo uspješno 7. mjesto od ukupno 26 ekipa.

Mentorice učenicima bile su Ivana Santini i Marija Jurin.

Kategorija Mikro

Ekipa u sastavu:

Lada Jadro (5.b)

Nika Vujnović (5.b)

Ema Tomić (6.a)

Jakov Šegulja (6.b)

osvojila je 20. mjesto od ukupno 42 ekipe.

Mentorice učenicima bile su Nensi Lučić Kinkela i Violeta Odorčić.

Kategorija Mega

Ekipa u sastavu:

Andro Leon Stipetić (7.a)

Ema Borović (7.c)

Paola Katunar (8.b)

Dominic Giačić (8.d)

osvojila je 16. mjesto od ukupno 28 ekipa.

Mentorica učenicima bila je Danica Kovačić.

Sudjelovanje na Festivalu matematike pružilo je učenicima priliku za primjenu matematičkih znanja u natjecateljskom okruženju, razmjenu iskustava s vršnjacima iz drugih škola te razvijanje suradničkih vještina i timskog duha.

Čestitamo svim učenicima na trudu, zalaganju i postignutim rezultatima te zahvaljujemo mentoricama na pripremi i podršci tijekom natjecanja. Posebne čestitke upućujemo ekipi kategorije Piko na osvojenom izvrsnom 7. mjestu.

# data[].attributes.headline
Terenska po Istri i kako su šestaši sami radili pljukance za ručak

# data[].attributes.subject
Terenska po Istri i kako su šestaši sami radili pljukance za ručak

# data[].attributes.body
Piše: Paula Trinajstić Ivančić, prof.

Već tradiocionalno smo, za kraj šestoga razreda, i ove  godine organizirali terensku nastavu za sve šestaše u Istri. Nakon razgledavanja najvažnijih znamenitosti grada Rovinja te uživanja u predivnom sunčanom danu i slobodnom lutanju ovim predivnim turističkim  gradićem, uputili smo se prema Motovunu kojeg nazivaju i “draguljem Istre”.

U Motovunu smo nakon kraće šetnje i obilaska zidina sudjelovali u radionici izrade pljukanaca pod stručnim vodstvom gđe. Silvane, djelatnice predivnog Boutique hotela Kaštel u samom centru Motovuna. Učenici su pokazali svoju spretnost u izradi tjestenine. Ručak je osim spomenutih pljukanaca s gulašom bio dodatno obogaćen i istarskim fritualama tako da ni sladokusci nisu ostali uskraćeni.

Na povratku smo se zaustavili na pauzi u malom srednjovjekovnom gradiću Roč te na putu prema Humu vidjeli i Alaju glagoljaša - najvažniji spomenik (zapravo jedanaest pojedinačnih spomenika) podignut glagoljašima i glagoljaštvu koji se proteže uz cestu od Roča do Huma.  Za kraj dana ostavili smo pravi dragulj-gradić Hum koji nosi neobičnu titulu najmanjeg grada.

# data[].attributes.body
Barbara Pipinić - članica TK Kastav

U ovoj školskoj godini je nastupila na 22 turnira po kalendaru HTS-a te na 6 turnira TE (tennis Europe).

Igrala je turnire za djecu do 14 godina i do 16 godina.

(Ogulin, Zadar, Zagreb, Samobor, Karlovac).

Redom je igrala četvrtfinala i polufinala, a od zapaženijih tuzemnih rezultata :

Osvojila je regionalni Masters do 14 godina (Rijeka)

Karlovac do 14 godina 1. mjesto parovi Opatija do 16 godina, 1.mjesto single. TE turnire je igrala u Sloveniji, Austriji i Hrvatskoj. Trenutno se nalazi na 22. mjestu u Hrvatskoj za djevojčice do 14 godina (od 193 djevojčice na listi).

# data[].attributes.headline
KARATE-sport koji razvija tijelo i karakter

# data[].attributes.subject
KARATE-sport koji razvija tijelo i karakter

# data[].attributes.body
Piše: Ivan Laginja, 8.d

Karate je borilački sport koji potječe iz Japana. Danas se njime bave milijuni ljudi diljem svijeta bez obzira na spol.

Karate nije samo sport  u kojemu se uče udarci i borbene tehnike, nego i način razvijanja discipline i samopouzdanja. Redoviti treninzi povećavaju izdržljivost, povećavaju koordinaciju i fleksibilnost. Osim toga, karate pomaže u održavanju zdravog života. Karatisti moraju  poštovati trenera, ali i suparnika  što je isto važan dio ovog sporta.

U karateu postoje dvije vrste disciplina, a to su kate i borbe. Kate su unaprijed složeni nizovi pokreta koji prikazuju različite tehnike, a sve veća razina kate zahtjeva više pokreta.

S druge strane u borbama natjecatelji se bore jedan protiv drugog prema pravilima i nastoje osvojiti bodove.

Jedan od najboljih karate klubova u Hrvatskoj, koji se nalazi u Rijeci, je karate klub Champion čiji sam i ja dugogodišnji član. Tamo se od malih nogu uče disciplina i upornost koji te na kraju odvedu do velikih rezultata. Ti rezultati se vide na mnogim natjecanjima koji se održavaju u raznim državama, a što si bolji to ideš na više turnira diljem svijeta i to je jedna od najboljih stvari u karateu. Na kraju tih se turnira ne sjećaš po rezultatima nego po druženjima i na mjestima kojima si bio. Ja sam na primjer bio na raznim mjestima kao što su Slovačka, Španjolska, Italija itd. I na svakom mjestu sam uživao i imao priliku vidjeti nešto novo.

Preporučujem svim čitateljima školskog lista da razmisle o bavljenju karateom. Osim što je zanimljiv sport, karate pomaže u razvoju fizičkih sposobnosti koje mogu biti korisne u životu. Bez obzira želite li se natjecati ili trenirati samo rekreativno, karate je sigurno odličan izbor.

# data[].attributes.body
Priredila: Irena Ritterman, prof.

Uživajmo u ljetu uz dobru knjigu!

Preporučili šestaši :

L. Pichon, Tom Gates, Psi zombiji su zakon (za sad) i Genijalne ideje
J. Kinney, Gregov dnevnik i nastavci (Rodrick rastura, Snježna groznica, Nezgoda za nezgodom, Sumorna stvarnost, Sportska slava, Mozak na paši, Stara škola, Obiteljski odmor, Ljetna žega)
P. Pavličić, Zeleni tigar
S. Polak, Morski dnevnik Pauline P.
S. Polak, Pobuna Pauline P.
M. Morpurgo, Kensukeovo kraljevstvo
I. Grljušić, Plavo više nije plavo
H. Kovačević, Tajna crne kutije
S. Polak, Skijaški dnevnik Pauline P.
H. Kovačević, Tajna šutljivog dječaka
E. Hunter, U divljini
S. Polak, Gorski dnevnik Pauline P.
Eva Amores, Matt Crosgrove, Najgori dan u tjednu – Ponedjeljak
Terry Denton, Kućica na stablu od 13 katova
Strip, Svemirska sardina
R. R. Russell, Nikin dnevnik
K. Rundell, Istraživač
David Walliams, Ponoćni pustolovi
David Walliams, Ledeno čudovište
H. Kovačević, Tajna šaptača lubenicama
K. Mikulan, Pekinezer Princ u službi Njezina Veličanstva
M. Rundek, Moja baka je zmaj
S. Pilić, Što mi se to događa
J. Baum, Detektivi na ljetnim praznicima

# data[].attributes.headline
Glazbena mladež u Hrvatskome narodnom kazalištu

# data[].attributes.subject
Glazbena mladež u Hrvatskome narodnom kazalištu

# data[].attributes.body
Piše: Josipa Dužić, prof.

Polaznici izvannastavne aktivnosti Glazbena mladež i ove su školske godine imali priliku posjećivati Hrvatsko narodno kazalište Ivana pl. Zajca u Rijeci te uživati u bogatom i raznovrsnom programu.

Kazališna sezona započela je i završila edukacijskim koncertima. Tijekom oba koncerta učenici su aktivno sudjelovali u programu, komunicirali s dirigentom, odgovarali na zanimljiva pitanja o glazbi te pokazali izvrsno znanje ostvarivši vrlo dobre rezultate u kvizovima koji su uslijedili nakon koncerata. Na zanimljiv i pristupačan način upoznali su svijet klasične glazbe, glazbene oblike, instrumente i poznate skladatelje.

Osim edukacijskih koncerata, učenici su pogledali predstave „Mali princ“, „Baka je izgubila konac“ te „Pita moja mama imate li jedno jaje“. Svaka predstava pružila im je posebno kazališno iskustvo ispunjeno smijehom, emocijama i vrijednim životnim porukama.

Odlazak u kazalište bio je prilika za učenje, druženje i razvijanje ljubavi prema umjetnosti.

# data[].attributes.headline
Naši učenici na nacionalnim i međunarodnim natjecanjima

# data[].attributes.subject
Naši učenici na nacionalnim i međunarodnim natjecanjima

# data[].attributes.body
Piše: Violeta Odorčić, prof.

Ove školske godine više od 40 naših učenika od trećeg do osmog razreda natjecalo se na trima natjecanjima — u znanju, logici i timskom radu.

AToM liga — matematika, priroda, fizika, kemija

Sudoku natjecanje — Hrvatska Mensa

Naboj Junior — međunarodno natjecanje, matematika, fizika

Pet ekipa, dva kola, jedna zajednička strast prema prirodoslovlju

AToM liga ekipno je natjecanje koje svake godine u timove od troje učenika iste generacije spaja ljubitelje matematike, prirode, fizike i kemije. Natjecanje se odvija u dva kola — prvo je održano 6. studenoga 2025., a drugo 5. ožujka 2026. — i obuhvaća sve razrede od četvrtog razreda osnovne do četvrtog razreda srednje škole.

Naša je škola ove godine nastupila s ukupno pet ekipa u dvjema kategorijama. Dvije ekipe petih razreda završile su na 29. i 41. mjestu od 60 prijavljenih ekipa u Hrvatskoj — što prvu ekipu smješta u gornju trećinu ljestvice. Tri ekipe šestih razreda zauzele su 35., 42. i 44. mjesto od 63 ekipe.

5. razred: 29. i 41. (Franko Mohač, Tin Radulović, Max Turina, Ana Šamanić, Jelena Jakovljević, Lorena Krstinić, Ena Pribanić, Matias Živković, Hana Fehir, Fran Delpin)  od 60 ekipa

6. razred: 35., 42. i 44. (Petra Margan, Marin Rončević, Borna Hasanović, Josip TerzićKatja Kinkela, Ema Tomić Vita Žunić, Maša Miloš, Nekli Pavlić, Adelina Rashiti, Jakov Šegulja, Luka Šuša, Niko Filipović, Viktoria Deković, Gea Gabriela Janjatović) od 63 ekipa

Iza svakoga od tih mjesta stoje sati zajedničkog rješavanja zadataka, razgovora, pokušaja i pogrešaka. Upravo to AToM ligi i daje smisao — nije samo rezultat, nego put do njega.

Više na: matzelcic.com.hr/atom-liga-2025-2026

36 učenika, jedna mreža brojeva i puno koncentracije

Sudoku natjecanje najveći je godišnji projekt Hrvatske Mense. Ove je godine privuklo više od 10.000 učenika iz 548 škola diljem Hrvatske — i naša je škola bila jedna od njih.

Na školskoj razini, 24. listopada 2025., natjecalo se ukupno 36 naših učenika od trećeg do šestog razreda. Sudoku nije samo igra — razvija logičko razmišljanje, strpljenje i sposobnost sagledavanja cjeline iz detalja. Sve su to vještine koje se isplate daleko izvan razreda.

3. razred: 2 učenika (David Katunar, Ivana Hrvatin)

4. razred: 6 učenika (David Cindrić, Nikki Brčić, Jan Krušvar, Kristina Šarić, Tiana Grubišić, Andrija Jurasić)

5. razred: 13 učenika (Roko Funčić, Mia Šulić, Leon Pavković, Nika Vujnović, Leona Đunđek, Marta Marić, Noa Momčilović, Kristian Belavić, David Košuta, Vittorio Štefančić, Nika Lukšić, Lada Jadro, Ana Šamanić)

6. razred: 15 učenika (Luka Šuša, Marin Rončević, Vigo Hajduković, Katja Kinkela, Dario Bačev, Nino Ivošić, Ema Tomić, Neli Pavlić, MašaMiloš, Adelilna Rashiti, Nika Filipović, Jakov Šegulja, Niko Šojat, Mario Šušić, Gea Gabriela Janjatović )

Posebno nas raduje što je u natjecanju sudjelovao i treći razred — to znači da novi naraštaj natjecatelja već gradi naviku suočavanja s logičkim izazovima od malih nogu.

Matematika i fizika bez granica — i bez gotovih formula

Naboj Junior međunarodno je ekipno natjecanje iz matematike i fizike za učenike osnovnih škola, a timovi broje do četiri člana. Ove je godine natjecanje održano u sedam europskih zemalja — Austriji, Belgiji, Češkoj, Hrvatskoj, Nizozemskoj, Poljskoj i Slovačkoj — s tim da je Hrvatska sudjelovala online.

Ono što Naboj Junior čini posebnim jest tip zadataka: nema standardnih kalupa, nema recepta koji se samo primijeni. Svaki zadatak traži kreativno i logičko promišljanje — upravo onakvo razmišljanje kakvo se i u svakodnevnom životu cijeni.

Naša je škola nastupila s tri ekipe sedmih i osmih razreda te osvojila 73., 75. i 76. mjesto od 88 prijavljenih ekipa u Hrvatskoj. Sva tri tima završila su u gornjoj polovici ukupne ljestvice — i to na međunarodnom natjecanju.

7. i 8. razred: 73 .( Ivan Laginja, Luka Kocijan, Lujo Cvitanović, Luka Sušanj, svi iz 8.d razreda)., 75. (Dominic Giačić, Ivano Kožul, Luka Dovolić, Antonio Kljajić , svi iz 8.d razreda) i 76. (Bašković Šimun, Katunar Paola, iz 8.b razreda, Bravić Nina iz 7.c razreda, Karapetrić Dora iz 7.b razreda) od 88 ekipa

Više na linku https://junior.naboj.org/hr/hr/results/category/nj/?

Čestitamo svim učenicima natjecateljima i njihovim mentorima: Danici Kovačić, Nensi Lučić Kinkela, Barbari Ban, Mariji Jurin i Violeti Odorčić,  na trudu, radu i zalaganju.

# data[].attributes.body
Pripremila: Ivana Tulić, prof.

# data[].attributes.headline
Predstavljamo anime - japanski crtani film

# data[].attributes.subject
Predstavljamo anime - japanski crtani film

# data[].attributes.body
Piše: Laura Glad, 6.c

Puno ljudi ne zna što je zapravo anime. Misle da su to samo animirani filmovi za sve uzraste, ali su u krivu. Anime je animirani film i serija koji je nastao u Japanu te se odlikuje specifičnim stilom crtanja. Prvi anime koji je ikad napravljen zove se „Namakura Gatana“, u prijevodu Tupi Mač, objavljen u lipnju 1917. godine. Radi se o kratkom, crno-bijelom nijemom filmu od nepune 4 minute koji je stvorio Jun'ichi Kouchi. Radnja prati nespretnog samuraja koji kupuje tupi mač i bezuspješno pokušava napasti prolaznike.

Postoji puno raznih animea. Ako više volite obrate iz vedrog u mračno, preporučujem Hunter-Hunter koji iz vedre avanture brzo postaje mračnija, kompleksnija i psihološki dublja priča, a ako ste više za povijesne misterije, medicinu i dvorske spletke, preporučujem The Apothecary Diaries. Možda više volite psihološke trilere s elementima drame i misterije, pa preporučujem Hell's Paradise. My Hero Academia je anime koji najviše preporučujem, a također je i moj najdraži. Radi se o klasičnoj, ali iznimno kvalitetno obrađenoj priči o superherojima, odrastanju i borbi između dobra i zla.

O čemu se radi?

Priča kreće u svijetu gdje gotovo 80% populacije ima neku vrstu supermoći, zvane „quirk“. Glavni lik je dječak zvan Izuku Midoriya koji je rođen bez ikakvih moći, ali mu je kroz cijelo djetinjstvo bila želja da postane heroj. Nakon susreta s najvećim svjetskim herojem, All Might, Izuku nasljeđuje njegovu moć jedenjem dlake All Mightove kose. Nakon što dobije moć, upisuje prestižnu srednju školu za heroje U.A High School. gdje počinje njegov put do postanka heroja.

Ako želite vidjeti što se sve događa Izuku Midoriji, morat ćete pogledati cijelu seriju koja ukupno ima 8 sezona. Osma sezona u potpunosti pokriva finale mange i donosi konačni rasplet sukoba između heroja i zlikovaca.

(Manga: tiskani strip na papiru ili u digitalnom formatu)

Glavni zlikovci:

All For One: Najmoćniji i najstariji zlikovac na svijetu. Njegov „quirk“ mu omogućuje da krađom uzima moći drugih ljudi, zadržava ih za sebe ili ih daje kome želi.

Tomura Shigaraki: Vođa Lige zlikovaca (League of Villains). On je mladić kojeg je All For One uzeo kao svojeg sina i odgojio ga da postane njegov nasljednik. Njegov „quirk“ je raspad ("decay"). Sve što dotakne sa svih pet prstiju, pretvara se u prah.

Ovaj anime ima jako puno borbe i akcije, ali istovremeno uči da svatko može postati heroj, bez obzira na to odakle kreće i ima li prirodni talent.

# data[].attributes.body
Mlađa dobna skupina U11 rukometnog kluba MRK Kozala, čiji je kapetan Matija Marenčić, iza sebe ima iznimno uspješnu sezonu. Tijekom sezone odigrali su 44 utakmice u Državnoj i Županijskoj ligi bez ijednog poraza, te 2 remija.

Dominaciju u domaćim natjecanjima nadogradili su i odličnim rezultatima na međunarodnim turnirima. Sudjelovali su na četiri velika natjecanja, a sa svakog su se vratili s medaljom. U Čakovcu su na međunarodnom turniru Pozoj osvojili srebrnu medalju, a isti su uspjeh ponovili na turniru u Mađarskoj. Posebno uspješni bili su na Božićnom međunarodnom turniru u Poreču, gdje su osvojili zlatnu medalju, a Matija je proglašen najboljim desnim krilom turnira. Sezonu su dodatno okrunili još jednim zlatom na međunarodnom turniru u Kopru na kojem je Matija proglašen za najboljeg igrača turnira.

# data[].attributes.body
Eva je registrirana sportašica Gimnastičkog kluba Viškovo pri Hrvatskom gimnastičkom savezu u natjecateljskoj (sportskoj) gimnastici.

Dana 6. lipnja 2026. godine nastupila na Završnici Kupa Hrvatske u gimnastici u SLOBODNOM PROGRAMU, Kategoriji KADETKINJE, održanoj u Zagrebu, temeljem osvojenih zlatnih medalja na 1. i 2. Kolu Regije Zapad HGS-a, te na Završnici Kupa RH ostvarila iznimno sportsko postignuće - zlatnu medalju, čime je postala prvakinja Hrvatske.

Eva Glavina je prošle godine bila prvakinja Hrvatske u Obaveznom programu, a novim iznimnim sportskim postignućem u višem, Slobodnom programu, nastavila svoju uspješnu sportsku karijeru.

# data[].attributes.body
Pripremila: Irena Ritterman, prof.

Sport je važan, a sve o njegovoj dobrobiti reći će vam šestašica Nina Nikola

# data[].attributes.body
Priredila: Irena Ritterman, prof.

U sklopu filmskog natječaja portala medijskapismenost.hr polaznici Građanskog odgoja snimili su prigodan filmski uradak.

Film prikazuje nasilničko ponašanje učenika prema jednome učeniku i učenice koje ne reagiraju, već dijele snimku putem društvenih mreža. Zatim se jednoga učenika odbacuje u razredu, uzima mu se marenda, ismijava ga se zato što nema novca za izlet, a na kraju se ismijava učenica zbog loših tenisica. Snimili smo scene i kako bi to trebalo biti među djecom - suosjećanje, davanje, pomaganje i zajedništvo s jasnom porukom - budi srce i pomogni!

# data[].attributes.body
Dragi naši čitatelji,

evo nas pred novim brojem Srdočkoga pulsa! U njemu vam predstavljamo pregršt zanimljivih aktivnosti koje smo ostvarili u protekloj školskoj godini.

Po prvi puta dali smo riječ i našoj novoj ravnateljici koja se osvrnula na proteklo razdoblje te nas nadahnula da u miru i zadovoljstvu dočekamo kraj ove školske godine.

Nastavljamo jako s Erasmus mobilnostima na obostrano zadovoljstvo naših učenika i učitelja. Kako im je bilo, gdje su sve bili, što su vidjeli i naučili, možete pročitati i pogledati u rubrici Erasmus+.

Naša nova pedagoginja Bernarda Blagojević izvijestila nas je o projektima Grada Rijeke i preventivnim projektima koji se odvijaju u našoj školi. Od ove godine bogatiji smo za dva nova -  Visoki jablani i Mladi za mlade.

Učiteljice Ritterman, Bukvić Bolanča i Erak predstavile su nam bogate aktivnosti skupina uključenih u Građanski odgoj i obrazovanje.

O aktivnostima i događanjima u knjižnici možete čitati u rubrikama Školska knjižnica i Književni susreti. I ove godine su se obilježavali važni datumi na zanimljiv način. Kroz edukativne i zabavne radionice promicalo se čitanje i pisana riječ, kultura i civilizacija, bilo da je riječ o domaćoj baštini ili kulturi drugih naroda.

Kako su se proveli Srdočki školani na ovogodišnjem Dječjem karnevalu sa svojom maskom Najdraža Rijeko, pogledajte i pročitajte u istoimenoj rubrici.

Popratili smo i događanja u okviru Tjedna darovitosti, kao i  aktivnosti i terenske nastave organizirane i planirane sa zajedničkom tematskom okosnicom. U okviru posjeta Zvjezdarnici Višnjan napravili smo intervju s Koradom Korlevićem.

Donosimo vam još jedan razgovor. Šimun Bašković iz 8.b. intervjuirao je razrednu kolegicu. Novinarski je to rad nagrađen 1. mjestom na županijskoj razini Lidrana.

Uz tradicionalne rubrike koje su zastupljene svake godine, donosimo još jednu novu – Oproštaj od učionice, odnosno oproštaj od dragih nam učiteljica Gordane i Tanje te psihologinje Nataše koje odlaze u zasluženu mirovinu.

O našim uspjesima u raznim predmetnim područjima čitajte u rubrikama Naši uspjesi i Sport. Nastojte da vam ne promakne ni novinarski rad učenika Luke Kocijana iz 8.d koji piše o nastanku novoga murala u našem kvartu.

Ove smo godine posebno ponosni na djelovanje dviju novih izvannastavnih aktivnosti – Debatnoga kluba i Filmske skupine produženoga boravka. Naime, naši su učenici osvojili srebro i broncu na međunarodnom natjecanju u debati, a naši produženci  znatne novčane iznose na natječajima HEP-a i HAVC-a. Njihove filmske uratke možete pogledati u Srdočkom pulsu.

Donosimo i puno kreativnih radova naših učenika nastalih u okviru nastave, kao i dojmove s brojnih izleta i ekskurzija.

Od novinarskih radova istaknuli su se sedmaši svojim komentarima te osmaši prikazima. U ovoj kategoriji također bismo izdvojili  putopis našega Dominica Giačića iz 8.d razreda koji je nagrađen na županijskoj razini smotre Lidrano.

Također, moramo zahvaliti i profesorici Likovne kulture Ivani Stepan Kauzlarić koja se pobrinula za vizualni identitet našega lista. Naime, rad u pozadini djelo je učenice 8.c razreda Leone Tomljanović koji je nastao za potrebe LIK natjecanja, a tema je bila "Ispod površine".

Drage čitateljice i čitatelji, nadamo se da ćete uživati u ovim i mnogim drugim sadržajima koji ne stanu u ovaj već predugi uvodnik. Posebno zahvaljujemo svim učiteljima i učenicima koji su sudjelovali u izradi lista. Svojim prilozima učinili ste naš list ljepšim, bogatijim i šarenijim!

Antonija Strika, prof.

Novinari:

Maša Belušić, 8.d

Luka Kocijan, 8.d

River Czerny Guščić, 8.d

Ivan Laginja, 8.d

Luka Legin, 8.c

Julia Peček, 8.c

Paola Katunar, 8.b

Šimun Bašković, 8.b

Amber Žlibanović, 6.d

Mia Vukas, 6.d

Matea Matić, 6.d

Marija Begić, 6.d

Ema Horvat, 6.d

Noa Pucek, 6.c

Laura Glad, 6.c

Nicol Parać, 6.c

# data[].attributes.body
Piše: David Košuta, 5.a

Otkad god pamtim SAD su gotovo svakodnevno prisutne u našim životima: preko filmova, raznih običaja, hranidbenih navika preuzetih od tamo i ˝pop kulture˝ do njihove inačice engleskog jezika koji, opet na temelju raznih medija i interneta, uglavnom prevladava nad britanskim koji se uči u našim školama, što meni osobito i ne smeta.

Zato i ne čudi da mi već dosta toga znamo o ovoj velikoj zemlji, barem posredno, ali nešto sasvim drugo je kad se pruži prilika osobno otići onamo i vidjeti i isprobati nešto baš ondje. Upravo takva prilika pružila se meni proteklih zimskih praznika, kada smo obiteljski, nakon više godina, napokon uspjeli prihvatiti poziv dragih tatinih poznanica iz New Jerseya te smo kod njih proveli božićne praznike i Novu godinu.

Kako one žive u Marylandu, svakih dan-dva vozile bi nas na jednodnevne izlete u „okolicu“ (što kod njih u Americi podrazumijeva puno širi pojam od nas u Hrvatskoj), pa smo tako u prvih desetak dana posjetili Philladelphiju, Atlantic City, Washington D.C. pa čak i Pennsylvania Lancaster County tj. najstarije i najviše posjećeno područje zajednice Amiša u SAD-u. Upravo je ovo posljednje bilo posebno zanimljivo vidjeti, jer Amiši još i dan-danas ne priznaju moderne tehnologije, odnosno žive bez struje, što ja apsolutno ne bih mogao. Svu svoju hranu proizvode tradicionalno, bez strojeva i pesticida, orući ručno uz pomoć konja i ne napuštaju svoje zajednice zbog putovanja; odijevaju se kao doseljenici pred 200-njak godina, a tipično prijevozno sredstvo im je buggy: tek malo modernizirana kočija koju vuku konji! Nažalost, zahvaljujući ovakvom odgoju i načinu života, nisu baš susretljivi za razgovor ili, nedajBože, fotografiranje sa strancima; koje oni redom zovu „English“ tj. Englezi jer sami tradicionalno govore tzv. pennsylvanian dutch, tj. neku inačicu nizozemskog jezika kojim su govorili i prvi doseljenici tog područja.

U svakom slučaju, Smorgasboard u Lancasteru bio je jedino mjesto gdje smo pojeli nešto slično našem načinu prehrane: domaće, toplo i kuhano „from the scratch“/iz početka; a ne da je već polugotovo, pohano i prženo ili samo podgrijano iz neke kutije što očigledno Amerikanci ne jedu jer kad je mama spomenutim poznanicama dala juhu s domaćim knedlicama (koje su se zbog drukčijeg griza od našeg zapravo raspale) one su rekle da bolju juhu u životu nisu jele! Kad smo već kod hrane, od ranije navedenih mjesta koje smo posjetili definitivno je najbolji i najzanimljiviji bio original philly cheesesteak; tradicionalni sendvič s biftekom i sirom koji smo jeli na tržnici u Philadelphiji, nakon što smo pretrčali „Rockyjeve stube“ i obišli Museum of art. Sasvim drugu vrstu „umjetnosti“ vidjeli smo u Atlantic Cityju, jednom od najpoznatijih casino lokacija uz samu obalu Atlantskog oceana gdje smo prošetali višekilometarskom šetnicom – što ne preporučam u zimsko vrijeme jer stalno puše poprilično hladan vjetar s oceana -  i slikali se u podnožju ogromnog panoramskog kotača Steel peer.

Posebna priča i iskustvo koje svakako tko obožava kulturu treba doživjeti u životu je posjet Washington D.C-u, glavnom gradu SAD-a. Njegova vizura i svi spomenici i memorijali ostavljaju bez daha i one koji gotovo ništa ne znaju o povijesti Amerike, a kamoli one koji znaju.

U Washingtonu smo najprije obišli Arlington Cemetery, memorijalno groblje koje je prenamijenjeno u tu svrhu nakon poraza Juga u Američkom građanskom ratu te je južnjački  general Robert E. Lee morao „za kaznu“ dati cijelo svoje imanje i kuću u kojoj je živio sa svojom obitelji i slugama/robovima, a danas je pretvorena u muzej. Jasno da smo, kao i svi, posjetili grob Johna F. Kennedyja i njegove žene i djece, ali i braće mu Roberta (Bobbyja) i Josepha Kennedyja, nesuđenog predsjednika i najstarijeg brata Kennedy koji je poginuo kao pilot u službi u II. Svjetskom ratu. Nakon groblja redom smo obilazili memorijale po gradu: Lincolnov, Jeffersonov, Obelisk, Spomenik žrtvama II. Svjetskog rata, Spomenik Martinu Lutheru Kingu i, jasno; Bijelu kuću! Mislim da će ovdje fotografije reći više od riječi J

Ipak, „veliko finale“ naše američke ture uslijedilo je tek u drugoj polovici našeg boravka u SAD-u, a to je: New York! U „Veliku jabuku“ stigli smo 2. siječnja, navečer, i odmah pojurili na ulice doživjeti tu „vibru grada koji nikad ne spava“. Nismo ostali razočarani jer je u Times Squareu noću još pretrpanije nego danju, a svjetla i božićni ukrasi dodatno su pojačavali dojam. Mama je gotovo počela vrištati od sreće kada je kroz masu ljudi napokon ugledala poznati bor u Rockefeller centru, a ništa manje zapanjujući nisu bile ni sve okolne okićene zgrade, naročito ona robne kuće Saks koja cijelo božićno  vrijeme pušta blagdansku glazbu praćenu light showom koja se u ritmu izmjenjuje na njihovoj fasadi.

Ulice su doista prepune i danju i noću, promet je „prezagušen“, ali čini se da to nikome ne smeta i da sve nesmetano funkcionira. Uostalom, koga briga za prometnu gužvu kad ispred tebe samo „izranjaju“ iz filmova ili s interneta dobro nam poznate znamenitosti poput Radio City Music Halla, Rockfeller Centra, Grand Central Stationa, Crysler Buildinga, Empire State Buildinga, Madison Square Gardena, Plaza hotela, Central parka itd. itd. Upravo posjet Central parku želim posebno istaknuti jer smo ga mi (obitelj) zapravo pretvorili u potragu za lokacijama snimanja filma „Sam u kući 2“, čime je postao još zanimljiviji! (Vidi na fotografijama J)

A kad smo već kod traženja filmskih lokacija, na našoj zimskoj američkoj turi New York nije bio jedini takav već mu se pridružio i Boston! Onamo smo iz NY za četiri sata stigli brzim vlakom, a roditelji su se odmah po dolasku uputili prema lokaciji za koju ja, iskreno, do tada nisam ranije čuo: Cheers (Kafić uzdravlje)! Priznajem da tada nisam dijelio njihovo oduševljenje niti mi je taj bar predstavljao nešto posebno: tim više jer je cijeli grad vani bio vrlo specifičan, uređenih i očuvanih starinskih fasada i ulica, predivnih parkova s poluzaleđenim jezercem oko kojeg jurcaju vjeverice – a oni se se „uhvatili“ tog nekog tamo Cheersa?! Ipak, priznajem da su mi, po povratku doma, stavili seriju (jer imamo kompilaciju) i zaista je dobra tako da mi se sada i taj posjet Bostonu puno više sviđa nego kad smo bili tamo – jer je zaista bilo jaako hladno L (Vidi fotke J)

Po povratku u NY preostalo nam je obići još nekoliko nezaobilaznih mjesta. Započeli smo s posjetom trgovini Nintendo, jednoj od mojih omiljenih lokacija (slike govore više od riječi J), potom smo obišli zgradu Ujedinjenih naroda, prošetali Broadwayem (ovaj put nismo kupovali karte za predstave jer su jako skupe i mora se rezervirati puno unaprijed), a onda smo gotovo cijeli jedan dan rezervirali za posjet Staten Islandu i Kipu slobode: obišli smo Muzej i popeli se skroz u krunu na glavi, a tamo sam se skoro onesvijestio od visine! Posjet svakako preporučam kao nezaobilazan, a i penjanje uz i spuštanje niz 147 spiralnih stepenica do vrha glave Kipa prepuštam svakome na izbor. Meni je to bilo osobito fora, pogotovo kad smo se penjali.

Po povratku na Manhattan valjalo je još obići Word Trade Center tj. Memorial Center 9/11 koji nažalost nismo uspjeli cijeli vidjeti nego na par minuta vidjeti rupe u kojima su nekad bili Twin towers, Oculus Center, prošetati Wall Streetom i doći do Brooklyn Bridgea, a usput smo naišli i na još neke od nezaobilaznih filmskih lokacija: Ghost Busters i Friends! – vidi fotke

Nakon što smo propješačili gotovo cijeli Manhattan, preostalo je da ga još jednom pogledamo „u komadu“ i „s visoka“  za što nam je poslužio Vanderbilt Skywalk – relativno nedavno otvorena zgrada s veličanstvenim pogledom na cijeli grad i danju i noću, a efekt je tim jači i „dublji“ zbog ogledala kojima su obloženi i podovi i bočne strane i stropovi u posljednja dva kata zgrade, povezana balkonima. Inače, iz dizala se izlazi na 92. katu te se nasuprot gleda u Empire State Building koji je ranije bio „pojam“ visokog vidikovca (na 87. katu), a sad se na njega gleda s visine! Iskreno, bojao sam se skoro kao u Kipu slobode, ali čim sam vidio fenomenalne balone koji su se mogli bacati uokolo po određenoj sobi, odmah sam se razveselio.

I tako… Dan po dan stigli smo i do našeg 19. dana SAD-u i došlo je vrijeme za povratak „preko bare“… Nisam se baš veselio cca devetosatnom letu do Beča te još jednom kraćem do Zagreba (na kojem su nam avion odleđivali), ali tako je to kad putuješ na drugi kraj svijeta.

Kako kažu Ameri: You win some, you lose some! Ja mislim da sam ovim putovanjem puuuno više dobio nego izgubio i vratit ću se prvom prilikom, što preporučam i vama!

# data[].attributes.body
Piše: Nensi Lučić Kinkela, prof.

23. travnja 2026. godine učenici 5.b i 5.c razreda u pratnji razrednice Nensi Lučić Kinkele i razrednika Saše Jereminova te učiteljice Geografije Andreje Fućak bili su na terenskoj nastavi. U ranim jutarnjim satima krenuli smo sa Srdoča prema Puli. U Pulu smo stigli oko 9 sati. Razgledali smo Arenu, prošetali se starom gradskom jezgrom, prošli ispod Slavoluka Sergijevaca i odmorili se na Forumu. Nakon razgleda grada uputili smo se na ručak i pizzeriu Tivoli. U 14 sati u Fažani nas je čekao brod za Nacionalni park Brijuni. Vlakićem smo obišli nacionalni park. Najviše nas je očarao zoološki vrt gdje smo s oduševljenjem promatrali životinje, osobito slonicu Lanku koju je Drugu Titu poklonila Indira Gandhi.  Razgledali smo i Titov muzej i njegov Cadilac. Vidjeli smo i papigu aru Koki koja je Titov rođendanski poklon unuci Saši Broz. Na kraju razgledavanja poigrali smo se na livadi u blizini stoljetne masline. U 18 sati vratili smo se brodom u Fažanu gdje smo se okrijepili sladoledom. Nakon toga uslijedio je povratak kući. Veseli i zadovoljni u večernjim satima stigli smo kući.

# data[].attributes.body
Piše: Aleksandra Smolić, ravnateljica

Svaka godina nosi sa sobom promjene. Neke su vidljive odmah — novi razred, nova učionica, novo lice u klupi do nas. Neke se osjete tek kad se osvrnemo unatrag i shvatimo koliko smo narasli, koliko smo naučili, koliko smo doživjeli.

Godinu pamtimo po svemu — i po uspjesima i po padovima. Naučio sam plivati. Naučio sam padeže. Imam dopunsku iz Povijesti. Sve je to dio iste priče — priče o rastu. Jer rast nije moguć bez pokušaja, a pokušaj ponekad znači i pogrešku. I to je u redu.

Ono što bih vam posebno voljela reći jest ovo: ne zaboravite da i "veliki" prolaze kroz promjene. I mi odrasli imamo trenutke neizvjesnosti, strepnje i učenja. Ove godine i sama sam "dorasla" do ravnateljice — ravnateljice najveće osnovne škole u Rijeci. Naše škole. To je velika čast, ali i velika odgovornost. Priznat ću vam iskreno: ni ja nemam odmah sve odgovore. I ja ponekad s nekom unutarnjom strepnjom "otvorim" svaki novi dan u ovoj našoj velikoj i živoj školi.

Taj osjećaj pokušavam zamisliti kao adventski kalendar — ne znam točno što će mi koji prozorčić donijeti. Ponekad je iznenađenje malo, ponekad veliko, ponekad neočekivano teško. Ali upravo u tome, u toj nepoznanici, pronalazim dio zadovoljstva kojim me ovaj posao svakodnevno ispunjava.

I vama želim isto: da bez straha otvarate nove horizonte. Da isprobavate nova iskustva — ona za koja vaši roditelji daju zeleno svjetlo — i da si u "spomenar" (pitajte bake što je to) djetinjstva upišete lijepa sjećanja. Jer ta sjećanja ostaju.

Ja sam si ove godine upisala mnoge lijepe trenutke. A iz onih teških izvukla sam natuknice i lekcije — da bude lakše drugi put. Ne zaboravite ni vi: put prema ispunjenosti i sreći često je popločan brigom za druge. To ste puno puta ove godine pokazali i ponosna sam na vas zbog toga.

U godinu promjena ulazite otvorenih očiju i ušiju — ali i srca. I ljeto pred nama sigurno će nam donijeti još pregršt iskustava zbog kojih ćete na jesen sretniji otvoriti neku novu priču.

Možda: "Godina kada smo bili prvaci u nogometu." Ili: "Godina kada sam tek naučio igrati šah i odmah se prijavio na školski turnir." Ili: "Godina u kojoj sam vodila školsku priredbu." Ili jednostavno — "Godina u kojoj sam se zaljubio."

Kakva god bila vaša rečenica — neka bude vaša, iskrena i puna.

Sretno ljeto, dragi učenici, roditelji i djelatnici OŠ Srdoči.

vaša ravnateljica Aleksandra Smolić

# data[].attributes.body
Lara je učenica 5.b razreda i mlađa natjecateljica karate kluba Champion, u školskoj godini 2025./2026. ostvarila je sljedeće uspjehe:

- Županijska karate liga 2025-2026 – 1. mjesto

- Kup Hrvatske za mlađe uzraste 2026 - 2. mjesto

- 26. Opatija Kup 2026 - 1. mjesto

- Tigar Kup Igor Malek 2026 - 1. mjesto

- 13. karate / 4. para-karate Grobničan kup – 2. mjesto

- TAD cup - Memorial Aldegisto Sodero– 2. mjesto

- 20. Karlovac open 2025 – 2. mjesto

- Adriatic cup 2025 – 2. mjesto

- Champions Trophy 2026. – 3. mjesto

Od strane Karate saveza Primorsko-goranske županije, Lara je primila priznanje za najuspješniju sportašicu za 2025. godini za djevojčice 2015. godište (kumite).

Lara se je kvalificirala za Balkansko prvenstvo u karateu za mlađe uzraste koje se je održalo u Istanbulu od 28.5.2026. do 2.6.2026.

# data[].attributes.headline
Razgovor sa psihologinjom Natašom Buzarinov

# data[].attributes.subject
Razgovor sa psihologinjom Natašom Buzarinov

# data[].attributes.body
Tehnologija povezuje svijet, ali stvarna vrijednost leži u njegovanju iskrenih odnosa i empatije

Povodom njezina odlaska u mirovinu, postavili smo nekoliko pitanja našoj dugogodišnjoj stručnoj suradnici psihologinji. Kako se osjećala kad je prvi puta kročila školom Srdoči, što se promijenilo u odnosu na tada, što je najvrednije što će ponijeti sa sobom te što bi poručila učenicima naše škole, čitajte u nastavku.

Kako ste se osjećali kada ste prvi put došli raditi u našu školu?

Nisam stigla osvijestiti da idem u mirovinu dok nisam dobila priliku da odgovaram na ova pitanja. Počela sam raditi kao mlada psihologinja daleke 1986. godine, mjesec dana nakon što je škola Srdoči postala samostalna škola. Hodala sam po hodnicima nove tek sagrađene škole i mislila da je cijeli Svijet moj.

Što Vas je potaknulo da postanete psihologinja?

Po završetku osnovne škole nisam znala što ću raditi, a još manje koju ću srednju školu upisati. Moja sreća su bile dobre ocjene koje su mi pomogle da upišem gimnaziju i tako odgodim donošenje te važne odluke za život. U srednjoj sam školi između ostalih slušala i predmete Psihologiju, Pedagogiju i Metodiku. Predavala mi ih je razrednica na vrlo interesantan način i ona je bila ta koja je u meni pobudila želju za studiranjem psihologije.

Koji Vam je najljepši trenutak tijekom rada u školi?

Bilo ih je mnogo. Najdraži su mi bili trenuci u kojima sam primala priznanja za svoj rad. Sjećam se razglednice koja je stigla iz SAD-a, s jednog od najprestižnijih i najstarijih svjetskih sveučilišta od učenika Škole s jednom rečenicom: „Od srca hvala što ste znali prepoznati!“ Zatim, poruka jedne učenice 8. razreda: „Bili ste mi rame za razgovor i kada to nisam tražila. S Vama su i najteže misli bile sigurne!“ Zatekla me je izjava jednog učenika 7. razreda nakon završenog tretmana: „Hvala Vam što ste bili osoba, a ne samo titula!“

S kakvim su Vam se problemima učenici najčešće  obraćali?

Od traženja pomoći za ljubavne probleme, koju srednju školu upisati, problemi u vršnjačkim odnosima,  do strahova od neuspjeha… Ponekad bi navratili samo po zagrljaj. I to je u redu!

Kako se rad s učenicima promijenio kroz godine?

Naravno da se promijenio. Nekada djeca nisu živjela u digitalnom okruženju. Bili su bez interneta, mobilnih uređaja, pametnih telefona i društvenih mreža. Moderna tehnologija utječe na promjenu u ponašanju. U takvom okruženju informacije dolaze brzo, često u kratkom i vizualno privlačnom formatu. Učenicima je danas teško održati koncentraciju kroz dulje razdoblje, osobito kad se radi o sadržajima koji zahtijevaju analitičko razmišljanje, čitanje duljih tekstova ili postupno usvajanje znanja. U današnje vrijeme kada su učenici izloženi korištenju interneta koji im omogućuje pristup neograničenom broju mišljenja i interpretacija svijeta što može imati i pozitivne učinke jer potiče kritičko mišljenje, ali istovremeno može dovesti do smanjenja povjerenja u tradicionalne autoritete. To je najveća razlika u radu s učenicima nekada i danas.

Postoji li neki savjet koji biste željeli ostaviti budućim generacijama učenika?

Na digitalnim platformama učenici često vide idealizirane slike života koje mogu stvoriti nerealna očekivanja. U takvom okruženju  škola se doživljava kao manje važna u odnosu na digitalni svijet koji nudi brzu zabavu i stalnu stimulaciju. Druženje s digitalnom tehnologijom zauzima i veliki dio slobodnog vremena učenika. To samo po sebi nije nužno negativno, ali može utjecati na ritam spavanja, koncentraciju i motivaciju za školske obveze.

Ništa tako dobro ne uspijeva kao uspjeh. Ulažite u znanje! Budite uporni i ne bojte se promjena. Tehnologija povezuje svijet, ali stvarna vrijednost leži u njegovanju iskrenih odnosa i empatije.

Što Vam je u radu s djecom i mladima bilo najteže?

Najteži mi je bio rad u Timu za psihološke krizne intervencije. Kad se u školi/školama dogode sukobi, nasilje ili traumatski događaji poput smrti člana obitelji učenika ili samog učenika, prometnih nesreća ili drugih kriznih situacija, morala sam pružati hitnu psihološku podršku i pomoć učenicima, razrednim zajednicama, roditeljima i nastavnicima da se „nose“ s posljedicama. Tijekom intervencija ljudima (učenicima) pomažemo da sebi i drugima priznaju da im je teško. U pravilu sam se nakon tih intervencija i sama osjećala potrebu za intervencijom.

Hoće li Vam nešto posebno nedostajati kada odete u mirovinu?

Veseli dječji smijeh, druženja s kolegama

Imate li neku zanimljivu ili dirljivu uspomenu koju ćete zauvijek pamtiti?

Nedavno, poklon jedne djevojčice 3. razreda koja je izrezala srce od papira unutar kojeg stoji poruka: „Hvala“

Kakvi su Vam planovi za mirovinu i čemu se najviše veselite?

Zatekli ste me s ovim pitanjem. Nisam imala baš previše vremena za razmišljanje. Oduvijek sam željela imati psa. Taj mi se san ostvario. Dana 26.ožujka 2026. u dalekom Gladbecku (Njemačka) rodio se Bony. U Hrvatsku dolazi 10.kolovoza. Jedva čekam! Sigurno će popuniti vijeme… Nadam se da ću imati više vremena i za slikanje, a voljela bih naučiti igrati bridž.