# data[].attributes.body
שתפו מה לדעתכם השתנה במהלך השנים? מה עדיין רלוונטי ודורש שינוי? מה את מציעה כדי לשנות את המציאות הזו

אני סבורה כי במהלך השבע שנים הללו מרגע צילום הסרטון המודעות לעולים חדשים ולקשייהם עלתה, כיום אנשים וצוות חינוכי וכי מודעים יותר ויותר לקשיים. אני סבורה שהם לומדים ומחכימים בכדי לקדם את תלמידיהם ולעזור להם.

אני חושבת שישנו צורך בליווי למורים ולצוותים חינוכים בכל נוגע להוראת עולים חדשים.

אני מציעה. להכניס השתלמות בית ספריות בנושא.

# data[].attributes.headline
במהלך השנים המודעות הש

# data[].attributes.body
במהלך השנים המודעות השתנתה, אומנם לא הרבה אבל חלו שינויים. המורות לומדות ומשתלמות הן מקבלות גם הדרכות ממדריכות מקצועיות ומנסות להתייעל, לפתור קשיים ולקדם תלמידים.

לימוד שפה כשפה שנייה הוא אתגר גדול גם לתלמיד וגם למורה ומציעה שיפתחו השתלמויות בנושא ע"מ שהמורים ישכילו ויישמו בשטח, וגם כדאי להקל ולעשות התאמות לאותם תלמידים בכל מה שקשור לבחינות ולמשימות של הערכות חיצוניות כדי להקל עליהם ולא לתסכל אותם.

# data[].attributes.headline
אני חושבת שבמהלך השנים

# data[].attributes.body
אני חושבת שבמהלך השנים המודעות לקשיים ולצרכים של העולים החדשים השתנתה, מבינים שיש צורך גם בעזרה חיצונית ולא רק שהמורה תלמד את התלמיד או תצמיד לו חברים ללמידת עמיתים.

# data[].attributes.headline
יש לפתור עניינים בירוקרטיים: עולים זכאים בשנה הראשונה ל6 שעות עולים. בשנה השניה לשהותם אינם זכאים. פליטים אינם זכאים כלל. תושבים חוזרים, גם כאלו שנולדו בארץ, עזבו בגיל שנה וחזרו בגיל 9 או לאחר מכן, אינם זכאים לשעות עולים. עולים זקוקים לעזרה נוספת, לפחות שעה ביום, לפחות בשלוש השנים הראשונות לשהותם בארץ וזאת בנוסף לעזרה לאחר שעות בית הספר (מוסדית או פרטית)

# data[].attributes.subject
יש לפתור עניינים בירוקרטיים: עולים זכאים בשנה הראשונה ל6 שעות עולים. בשנה השניה לשהותם אינם זכאים. פליטים אינם זכאים כלל. תושבים חוזרים, גם כאלו שנולדו בארץ, עזבו בגיל שנה וחזרו בגיל 9 או לאחר מכן, אינם זכאים לשעות עולים. עולים זקוקים לעזרה נוספת, לפחות שעה ביום, לפחות בשלוש השנים הראשונות לשהותם בארץ וזאת בנוסף לעזרה לאחר שעות בית הספר (מוסדית או פרטית)

# data[].attributes.headline
אני חושבת שהמודעות לצו

# data[].attributes.body
אני חושבת שהמודעות לצורך של ילדים עולים בעזרה עלתה בשנים האחרונות כמו המודעות לצורך של ילדים בקידום לימודי, כל הנושא של חינוך מיוחד וכד'.

בעבודה שלי אני עדיין רואה גננות בחינוך הרגיל שאין להם כלים וידע כיצד נכון לקדם ילדים אלו בצורה מיטבית. חשוב לתת למורות ולגננות את הכלים והידע כיצד נכון וצריך לקדם ילדים אלה ולתת להם את היכולת להשתלב בצורה מיטבית בתוך החברה

# data[].attributes.headline
שינוי במהלך השנים

# data[].attributes.subject
שינוי במהלך השנים

# data[].attributes.body
אני מאמינה שבשנים האחרונות התקיים שיפור בתחום זה כי מטבע הדברים ככל שעולה המודעות לנושא המטרה היא להשתפר. עם זאת, כפי שצוין בסרטון, לילדים קטנים ממש בגיל הרך, נדרש התיווך של מורה ושיח עמיתים פחות עובד בהתחלה. אני מאמינה שעם כך יש בעיה, ושאין מספיק כוח אדם/שעות על מנת לספק לתלמידים אלו את מה שהם צריכים. אני יכולה להציע להכשיר יותר ויותר מורים ע"י השתלמויות בית ספריוץ ובכך להקל על המערכת בעניין הזה. להציע להכ

# data[].attributes.headline
המודעות עלתה, יש יחס ל

# data[].attributes.body
המודעות עלתה, יש יחס לעולים, יש מורי עזר לעולים ושימת לב אליהם אבל חבל שמורה רגיל במערכת לא מקבל הכשרה מתאימה...

# data[].attributes.body
לדעתי יש שינוי, אבל הוא לא לטובה. פעם היו כיתות אולפן שלמדו בהן עברית במשך רוב השבוע (גם לעולים מאתיופיה). זה ריכז ומיקד את התלמידים לידע השפה העברית. נכון שמצד אחד הם פחות השתלבו חברתית, אך כשהם חברו חזרה לכיתות האם שלהם, הם יכלו לתקשר ולהבין טוב יותר גם את החברים וגם להבין מה קורה בשיעורים.

היום 6 השעות הניתנות לעולים חדשים שנה ראשונה בארץ אינן מספיקות בכלל, וההתמודדות של העולים עם השפה, עם החברים ועם שאר מקצועות הלימוד שהם חייבים להשתתף בהם על אף שאינם מבינים את השפה, קשה ומתסכלת.

# data[].attributes.headline
היום המורה מקבל הדרכה 

# data[].attributes.body
היום המורה מקבל הדרכה רבה בבואו ללמד עולים חדשים. ישנן הדרכות, אתר של האגף לקליטת עולים, השתלמויות, קבוצות וואטאפ להיוועצות ולשיתוף בחומרים, עלון חודשי. המורה מקבל ליווי לאורך כל תקופת ההוראה ויכול לשתף את חוויותיו ונסיונו בכיתה ולשדרג ולדייק את עבודתו.

# data[].attributes.body
לדעתי , יש מורים שיכולים ללמד ילדי עולים. ראשית , הידע המקצועי המוגש מכוון ומקנה למורים הפוטנציאלים הבהרות לגבי המקום הנפשי רגשי וה"אקדמי של הילד כך שהוא יודע לקראת מה הוא ניגש. שנית, יש אפשרויות רבות ומגוונות להקניית השפה. דרך משחקים וכלה בבינה מלאכותי. אתרי תוכן במחשב ועוד.

# data[].attributes.headline
מה שהשתפר, הוא

# data[].attributes.body
1. מה שהשתפר, הוא המקום שנותנים לעולים חדשים לשתף בתרבות שלהם. יש פחות דרישה לקיבוץ גלויות, ויותר מקום להיות שונה, ולכן אולי תהליך ההשתלבות קל יותר. כמו כן, יש יותר הבנה לשונות וקבלה. יש יותר עולים לשעבר שהיום הם בוגרים, ויכולים לתווך את השפה השנייה ולתקשר בשפת האם של העולים החדשים.

2. מה שעדיין רלוונטי, זו העובדה שעדיין מקובל בקרב אוכלוסיות או עדות מסוימות, שילד גדל בבית עד שהוא מגיע לגן עירייה, ובזמן הזה הוא נחשף רק לשפת האם שלו, מתוך שיקול כזה או אחר של ההורים. בעצם, גם היום יש ילדים שהם ילידי ישראל, אבל מבחינת שפת האם שלהם, הם אינם נחשפים לעברית כשפת אם עד גיל חינוך חינם (עד גיל 3). וכמו שנאמר בסרטון, הם אינם נחשבים מבחינת משרד החינוך כעולים חדשים, אבל השפה שלהם היא כמו של עולים חדשים והם זקוקים להתייחסות יוצאת דופן.

3. אני מציעה שיהיה מבדק שפה בגן טט"ח, שיוכל לאתר את הילדים שאינם דוברי עברית כשפת אם. ולהכליל אותם בתוכנית התערבות מיוחדת, שתוכל לקדם את יכולות השיח וההבנה שלהם בעברית.

# data[].attributes.headline
עלתה המודעות אך עדין אין מספיק משאבים

# data[].attributes.subject
עלתה המודעות אך עדין אין מספיק משאבים

# data[].attributes.body
לדעתי קיימת כיום יותר מודעות בקרב המורים לקשיים של בני עולים, אך גם כיום אין מענה לצרכים שלהם כי אין למורים מספיק כלים להתמודד עם הקשיים הללו.

לדעתי, למרות שקיימת היום יותר מודעות ומנסים להקצות שעות עולים לתלמידים, המסקנה של הפרופסור עדין רלוונטית. מורים עדין מתמודדים כיום בכתות עם תלמידים שהם למעשה בני עולים ולא זכאים לסיוע נוסף, אך מתקשים לימודית. ההצעה שלי היא איתור מוקדם של קשיים כבר בגיל צעיר וכתוצאה מכך להרחיב את ההגדרה ולאפשר לכל ילד שמגיע לגן ונתקל בקושי שפתי לקבל את המשאבים והתיווך בזמן, על מנת למנוע היווצרות של פער ואת שלב ה"הלם / אלם" כפי שתארה הפרופסור בסרטון.

כדי לשנות את המציאות אני מציעה כבר בגן לאבחן ולתת את המשאבים לפי צורך ולא לפי קריטריון האם הילד נחשב עולה חדש או לא. לתת לגננות ולמורות בכתות הצעירות סיוע של מנחה שתוכל לאתר ולסייע לילדים שזקוקים לסיוע בשל קושי שפתי. לדעתי השתלמויות בנושא יכולות לעזור, אך לא יספיקו, צריך כוח אדם נוסף.

# data[].attributes.body
במהלך השנים חלה עלייה מסוימת במודעות לצורכי עולים חדשים, בעיקר בקרב מערכת החינוך, ונוצרו תוכניות ייעודיות להוראת עברית ולשילוב תלמידים עולים. כיום קיימת הבנה טובה יותר לחשיבות הרכישה הלשונית כבסיס לשילוב חברתי ולימודי, וכן שימוש גובר בעזרים דיגיטליים ובגישות פדגוגיות מותאמות.

עם זאת, עדיין קיימים פערים משמעותיים: חסר בכוח אדם מיומן להוראת עברית כשפה שנייה, היעדר הכשרה מספקת למורים כלליים, ומחסור בכלים מותאמים לכל הגילים – לא רק לילדים אלא גם לבני נוער ומבוגרים. הצורך בליווי רגשי וחברתי לצד ההוראה הלשונית עדיין אינו מקבל מענה מספק.

כדי לשנות את המציאות, יש להשקיע בהכשרה ייעודית למורים, לפתח חומרי לימוד מותאמים ורב־גילאיים, ולהרחיב מסגרות ללימוד עברית בקהילה ובמערכת החינוך. בנוסף, חשוב לחזק שיתופי פעולה בין בתי ספר, רשויות מקומיות וגורמי רווחה, ולהעלות מודעות ציבורית לחשיבות התמיכה בעולים חדשים לאורך זמן ולא רק בשלבי הקליטה הראשונים.

# data[].attributes.headline
לפי דעתי כיום יש התקדמ

# data[].attributes.body
לפי דעתי כיום יש התקדמות רבה מבחינת המודעות לרכישת שפה שניה, לעולים חדשים ולהתיחסות אליהם ואל ילדים הרוכשים שפה שניה.

עדיין, למרות המודעות הקיימת לא בהכרח יש ידע וכלים כיצד להתמודד וכיצד לעזור לילדים אילו.

# data[].attributes.headline
ילדים עוליםהמחס

# data[].attributes.body
ילדים עולים

המחסור עדיין קיים יש יותר עולים אבל לא מספיק מורים שמוכשרים להעברת רכישת השפה באופן מקצועי . מציעה להכשיר מורים וכיתות בכל בית ספר בתחום הכרת השפה העברית מההתחלה ולשלב תלמידים ששולטים בעברית כסיוע בהפסקות ופעילויות חברתית כך שתהיה מודעות לצרכים של העולים בכל הגילאים.

# data[].attributes.headline
במהלך השנים חל שינוי מ

# data[].attributes.body
במהלך השנים חל שינוי משמעותי במודעות לחשיבות של רכישת עברית כשפה שנייה, במיוחד בעקבות גלי העלייה, הגידול באוכלוסיות רב־לשוניות והמפגש היומיומי עם תלמידים שמגיעים מרקעים תרבותיים ושפתיים שונים. כיום יש יותר הכרה בכך ששפה היא לא רק כלי תקשורת אלא גם בסיס להשתלבות חברתית, לימודית ורגשית. במערכת החינוך קיימות יותר תוכניות ייעודיות, אולפנים, שעות תגבור וחומרים מותאמים ללומדי עברית כשפה שנייה. בנוסף, יש יותר שיח מקצועי על רב־תרבותיות ועל הצורך להתאים את ההוראה לצרכים מגוונים.

עם זאת, עדיין קיימים פערים משמעותיים. במקומות רבים אין מספיק אנשי מקצוע שהוכשרו ללמד עברית כשפה שנייה, במיוחד בגיל הרך ובחינוך העל־יסודי. לעיתים קרובות תלמידים נדרשים “להסתדר לבד” בתוך מערכת שפועלת בעברית מלאה, בלי התאמות מספקות. גם כיום חסרים כלים עדכניים, תקציבים, הכשרות מקצועיות וליווי רגשי־חברתי למשפחות ולתלמידים. בנוסף, יש אוכלוסיות שלמות — עולים חדשים, ילדים של מהגרי עבודה, פליטים ואפילו דוברי ערבית — שלא תמיד מקבלות מענה שוויוני ומותאם.

לדעתי, כדי לשנות את המציאות צריך לפעול בכמה מישורים. ראשית, יש להרחיב את ההכשרה של מורים בתחום הוראת עברית כשפה שנייה ולשלב את הנושא כחלק מרכזי בהכשרת מורים בכלל. שנית, חשוב לפתח חומרי לימוד מותאמים גיל ותרבות, שמשלבים גם טכנולוגיה ומשחקים שפתיים. בנוסף, יש צורך בהגדלת התקציבים לתמיכה פרטנית וביצירת מסגרות שנותנות מענה גם להורים ולמשפחות, כדי לחזק את הקשר בין הבית לבית הספר. לבסוף, חשוב לקדם מודעות חברתית רחבה יותר לרב־לשוניות — לראות בשפות נוספות כוח ומשאב ולא קושי או “בעיה” שצריך לפתור.

אני חושבת שכאשר מערכת החינוך תראה ברכישת שפה תהליך רגשי, חברתי ותרבותי — ולא רק לימודי — יהיה אפשר לתת מענה אמיתי ומכיל יותר לכלל האוכלוסיות.

# data[].attributes.headline
לדעתי, במהלך השנים חלה

# data[].attributes.body
לדעתי, במהלך השנים חלה התקדמות במודעות לצורכיהם של ילדים עולים. כיום יש יותר תוכניות סיוע, שעות תגבור בעברית ומשאבים דיגיטליים המסייעים ללמידת השפה.

עם זאת, עדיין קיימים פערים בהכשרת מורים להוראת עברית כשפה שנייה, ולא בכל בתי הספר יש מספיק משאבים או אנשי מקצוע המתמחים בתחום. תלמידים רבים עדיין מתקשים להשתלב באופן מלא מבחינה לימודית וחברתית בגלל קשיי שפה.

אני מציעה להרחיב את הכשרת המורים בתחום הוראת עברית כשפה שנייה, להגדיל את מספר שעות התמיכה לתלמידים הזקוקים לכך. בנוסף, חשוב לשלב את ההורים בתהליך ולעודד סביבה תומכת ומכילה שתסייע לילדים לרכוש את השפה בצורה מיטבית.