# data[].attributes.body
En relació a les teories, Jonassen (1994), tot reptant als dissenyadors i als tecnòlegs (Molenda, 2008, p.15), assenyala que la diferència entre el disseny instruccional per al constructivisme i lʼobjectivisme (conductisme i cognitivisme) és que el disseny basat en objectius té sortides predeterminades i intervé en el procés dʼaprenentatge creant esquemes preestablerts de la realitat dʼun concepte en la ment del que aprèn

# data[].attributes.body
Estudiant del Màster en Educació i TIC
Fonaments del disseny tecnopedagògic PAC 1
UOC

# data[].attributes.body
Guàrdia, L. & Maina, M. (2012). Conceptualització del disseny tecnopedagògic (mòdul didàctic UOC).

Reiser, R. (2001): A History of Instructional Design and Technology. Part II: A
History of Instructional Design.Educational Technology Research and Development,
49(2), 57-67.
http://www.speakeasydesigns.com/SDSU/student/SAGE/compsprep/History_of_Inst
ructional_Design.pdf

Reiser, R. y Dempsey, J. R. (2012). Trends and issues in Instructional design
and Technology, Disponible a:
https://www.pearsonhighered.com/assets/samplechapter/0/1/3/2/0132563584.pdf

Williams, P. ,Schrum, L. , Sangrà, A. , Guàrdia, L. Models de disseny tecnopedagògic Mòdul didàctic UOC

# data[].attributes.body
(Student-Owned-Learning-Engagement),És un model molt flexibleque permet compartir les decisions amb els estudiants i fer canvis durant el procés de disseny perquè va associat a una eina que conté models i plantilles per desenvolupar les propostes eductives. Ha estat un dels darrers models en sorgir i ho ha fet com a resposta a la demanda d’estratègies de disseny que ingloguin l’ús de les TIC. Ha estat fruit del treball dels investigadors Atkinson (2010, 2011) i Bigs, Laurillard i Conole (2010).

# data[].attributes.body
Respon als conceptes: anàlisi dels estudiants (analyze), fixar els objectius (State), selecció de mètodes de formació (Select), de la tecnologia i dels sistemes de distribució dels continguts, ús dels mitjans i suports (Utilize), demanar la participació de l’estudiant (Require) i l’avaluació i revisió final (Evaluate), Heinirch, Molenda, Russel i Smaldino (1999).

# data[].attributes.body
(Van Merriënboer i Dijkstra, 1997) van proposar el model de disseny instruccional de quatre components per tal de cobrir el disseny de formacions que requereixen assolir habilitats cognitives complexes. Però aquest model, a diferència d’ADDIE, no cobreix l’aplicació o avaluació, ni les revisions, motiu per el qual el mateix van Merrinböer l’etiqueta més com un model de DI i no tant com un ISD.

# data[].attributes.body
Model dissenyat per Piskurich (2000). Els diferents participants en el disseny del curs desenvolupen una petita part del producte final perquè sigui avaluat i permeti planificar i invertir de manera més encertada els diferents recursos, a més d'assegurar la qualitat dels materials.

# data[].attributes.body
(Anàlisi, Disseny, Desenvolupament, Implementació i Avaluació), però d’altres models com el de Dick i Carey (1996) no inclouen la fase d’implementació, motiu per el qual, tot i que trobem eixos similars en molts mètodes, no podem parlar d’un únic model vàlid per a tots.
Tal com indiquen les fletxes, el model pot ser tant iteratiu com recursiu. No te perquè ser lineal-sequencial. Tot i això com succeeix en la majoria de les ciències del disseny, hi ha una sequencia general inevitable que ès la planificació seguida del disseny i la implementació

# data[].attributes.body
És una nova teoria de l’aprenentatge desenvolupada per George Siemens i Stephen Downes.
Sorgeix en resposta a les noves necessitats amb l’ús de les TIC, pretén cobrir les limitacions de les teories conductista, cognitivista i constructivista.

# data[].attributes.body
El constructivisme diu que els resultats ʼaprenentatge són impredictibles, i que la instrucció ha de reforçar, però en cap cas modelar lʼaprenentatge.
Bednar et al., (1995), proposa que el disseny cal pensar-lo en termes dʼactivitats contextualitzades múltiples i autèntiques, en realització de casos, problemes, simulacions i en pràctiques reflexives i col•laboratives.

# data[].attributes.body
En els darrers trenta anys, el disseny instruccional, tot i tenir les seves arrels en la psicologia conductista, és la psicologia cognitiva la que ha tingut més influència sobre aquest (Williams et al., 2003).

# data[].attributes.headline
                           Segons REISER i DEMPSEY (2012)

# data[].attributes.subject
                           Segons REISER i DEMPSEY (2012)

# data[].attributes.body
El camp de la tecnologia de la instrucció ha estat en constant canvi

Dècada del '20 Moviment d'instrucció visual com fotografies, diapositives, pel·lícules per presentar la instrucció

Entre el '20 i el '40 Instrucció audiovisual amb l'ús d'enregistraments, imatges amb so, radiodifusió

A partir del '50 Interés pels mitjans de comunicació: la TV

Entre el '60 i '70 Tecnologia educativa vista com a PROCÉS

1963 1a. definició. (Departament d'instrucció audiovisual) El camp no és simplement sobre els mitjans de comunicació sino que es centra en el Disseny i l'ús dels missatges per controlar el procés d'aprenentatge. S'identifiquen els passos del disseny: plaificació, producció, selecció, ús i gestió

1970 2a definició. (Association for Educational Communication and Technology) Forma sistemàtica de dissenyar i avaluar tot el procés d'ensenyament i aprenentatge en termes d'objectius específics, basats en investigacions sobre l'aprenentatge i la comuncació amb l'ús de recursos humans i no humans per aconseguir un aprenentatge eficaç

1977 3a. definició. (AECT) Èmfasi en un disseny sistemàtic: procés complex i integrat. Menciona peri primera vegada la FASE D'ANÀLISI del procés de planificació

1994 4a. definició. (AECT) La tecnologia educativa és la teoria i la pràctica del disseny. desenvolupament, ús, gestió i avaluació dels procesos i recursos per a l'aprenentatge.

2008 (AECT) Tecnologia educativa és l'estudi i la pràctica ètica de facilitar i millorar el desenvolupament mitjaçant la creació, ús i gestió de recursos i processos tecnològics apropiats.

Reiser i Dempsey: El camp del disseny i la tecnologia de la instrucció abarca l'anàlisi de problemes d'aprenentatge i rendiment, el disseny, desenvolupament, implementació, avaluació i gestió dels processos instructius i no instructius i recursos destinats a millorar l'aprenentatge i rendiment en una varietat d'entorns, particularment institucions educatives i llocs de treball. A més destaca dos conjunts de pràctiques com a nucli del camp: l'ús de mitjans per a finalitats educatives i l'ús de procediments de disseny de mètodes d'ensenyament

# data[].attributes.headline
  Origens del disseny d'instrucció Segons REISER, R (2001)

# data[].attributes.subject
  Origens del disseny d'instrucció Segons REISER, R (2001)

# data[].attributes.body
2a. Guerra Mundial psicòlogs i educadors  investiguen i desenvolupen materials per als serveis militars

Entre el '40 i el '50 Algunes organitzacions comencen a veure l'entrenament com a un sistema i una serie de innovadors anàlisi, disseny i procediments d'avaluació

Mitjans de '50 i '60 Skinner afirma que la instrucció programada de materials ha de presentar la instrucció en passos

Principis de '60 Robert Mager: Planteja la necessitat d'ensenyar als educadors com escriure objectius per a la instrucció programada

# data[].attributes.headline
                                      Segons AREA (2009)

# data[].attributes.subject
                                      Segons AREA (2009)

# data[].attributes.body
Dècada del'40 i '50  sorgida de l'àmbit militar  nord-americà

Dècada del 60 i 70  fascinació pels audiovisuals i influència conductista a l'enfocament tècnico-racional del disseny i l'avaluació de l'ensenyament

Anys '80 i '90 es genera una crisi per la perspectiva tecnòcrata i influències de les TIC

Acabant el S XX, "eclecticisme teòric i influències de tesisi post modernes" (Area,2009, p. 15)

# data[].attributes.headline
                                                                               ANTECEDENTS

# data[].attributes.subject
                                                                               ANTECEDENTS

# data[].attributes.headline
TEORIA PRESCRIPTIVA: ofereixen la pauta sobre com dissenyarles accions educatives

# data[].attributes.subject
TEORIA PRESCRIPTIVA: ofereixen la pauta sobre com dissenyarles accions educatives

# data[].attributes.body
Reigeluth diu que les teories
prescriptives, a les quals denomina “teories de disseny tecnopedagògic”,
ofereixen “una guia explícita sobre com millorar l’ajuda a les persones en el seu aprenentatge i en el seudesenvolupament” (p. 5).
(Williams, Schrum, Sangrà, Guàrdia, mòdul didàctic UOC)

# data[].attributes.headline
Relació DISSENY INSTRUCCIONAL amb  les TEORIES D'APRENENTATGE

# data[].attributes.subject
Relació DISSENY INSTRUCCIONAL amb  les TEORIES D'APRENENTATGE

# data[].attributes.body
Treballar aquest continguts em fa reflexionar sobre la importància  i la necessitat d'asumir un anàlisi des de la teoria i la pràctica que permita valorar quina és la millor manera de dessenvolupar un disseny tecnopedagògic en un entorn sigui presencial o sigui virtual, atenent a les necessitats particulars i canviants que s'hagi d'atendre.
Ja ens ha demostrat la història que no hi ha una única manera de dissenyar, ni un sol criteri. Crec que el treball col·laboratiu ens permet anar assolint petits reptes en funció de les múltiples variables que presente cada realitat, tan dinàmica i canviant com la societat d'avui.

# data[].attributes.headline
                                                                                 MODELS DE DISSENY TECNOPEDAGÒGIC

# data[].attributes.subject
                                                                                 MODELS DE DISSENY TECNOPEDAGÒGIC

# data[].attributes.headline
TEORIA DESCRIPTIVA: ens diu com es produeix l'aprenentatge en un moment concret

# data[].attributes.subject
TEORIA DESCRIPTIVA: ens diu com es produeix l'aprenentatge en un moment concret

# data[].attributes.body
L’objectiu d’estudiar les teories és comprendre com les persones aprenen en general i com utilitzen aquest coneixement per a determinar els processos i les preses de decisions en la fase de disseny. (Williams, Schrum, Sangrà, Guàrdia, mòdul didàctic UOC)

# data[].attributes.headline
                                                                                                                      DISSENY INSTRUCCIONAL O    DISSENY TECNOPEDAGÒGIC

# data[].attributes.subject
                                                                                                                      DISSENY INSTRUCCIONAL O    DISSENY TECNOPEDAGÒGIC

# data[].attributes.body
Des de Platò, passant pels sofistes i l'ús del mètode socràtic, o l'escolàstic, època bàsicament oral i epistolar, arribant a Comenius com a inventor del llibre de text, fins a Thorndike com a precursor dels enfocaments conductistes, es pot veure com es plantejava l'educació amb una perspectivs bàsicament transmissora i instructiva.
1916 _ John Dewey planteja millorar els processos d'ensenyament i aprenentatge proposant que es creï una ciència que vinculi les teories de l'aprenentatge amb les pràtiques educatives.
Altres han aportat o han basat els seus enfocaments sobre l'ensenyament en teories (behaviorista, cognitivista i construccionista)que han influenciat de manera decisiva en la concepció i modelatge de les teories de DI i del DTP actuals. (Guàrdia, L. i Maina, M. , 2012)

# data[].attributes.headline
                   EVOLUCIÓ DE LES DEFINICIONS

# data[].attributes.subject
                   EVOLUCIÓ DE LES DEFINICIONS