# data[].attributes.headline
Адольф Гітлер

# data[].attributes.subject
Адольф Гітлер

# data[].attributes.body
1.Як відбувалося становлення особистості історичного діяча?

1.1 Де і коли він народився? Адольф Гітлер народився 20 квітня 1889 р. в готелі «У померанця» в Браунау-на-Інні, маленькому австрійському містечку поблизу Лінца, на кордоні з Баварією, на території тодішньої Австро-Угорщини.

1.2 Де і в яких умовах жив, зростав, виховувався?

Він був четвертим із шести дітей Алоїса Гітлера (до того — Шикльґрубера), дрібного службовця-митника, який 1876 року взяв прізвище свого названого батька — Гітлер, та Клари Гітлер (дівоче прізвище Пельцль (Pölzl)). Алоїс та Клара були родичами, і для їхнього шлюбу (1884 р.) довелося отримувати дозвіл Риму. Сам Адольф Гітлер ніколи не носив прізвища Шикльґрубер, як це пізніше стверджували його політичні супротивники, що також приписували йому єврейське походження. Із шести дітей Алоїса Шикльґрубера дорослого віку досягли лише Адольф та його сестра Паула.

Дитинство Адольфа проходило під сильним впливом суворого батькового виховання, який хотів примусити сина повторити його кар'єру службовця, та безумовної любові з боку матері. Дитячою читанкою Гітлера були твори Джеймса Фенімора Купера та Карла Мая. Випадково натрапивши в батьківському домі на брошурку на військову тему (антинаполеонівські війни), почав цікавитися війною та солдатами. Навчатися Адольф почав 1895 року в народній школі у Фішльгаймі, поблизу Ламбаха. Школа була маленькою, з однією класною кімнатою, де один вчитель навчав три класи.

Цього ж року батько достроково виходить на пенсію за станом здоров'я, однак пенсія йому призначається у повному обсязі за більш ніж 40-річну службу. Від вересня 1900 року Адольф навчався у державній реальній школі в Лінці. 3 січня 1903 року у віці 65 років його батько помер. Гітлеру було тоді 13 років. Спроби матері продовжувати виховання в батьківський спосіб були не надто успішними. Через проблеми в школі, що виникли внаслідок його характеру, від 1904 року Адольф продовжує навчання в реальній школі у Штайрі, де живе у шкільному пансіоні. 1905 року він серйозно захворів і залишив школу.

Лише з другої спроби вступивши до вищої реальної школи, у віці 16 років покинув навчання. Тоді він почав пити, причому одного разу напився так сильно, що був підібраний вночі на приміському шляху якоюсь служницею. Після цієї події він став антиалкоголіком.

Повністю Гітлер отримав майно свого батька лише в травні 1913 р. і відразу ж переїхав до Мюнхена. Історики вважають, Гітлер поїхав з Відня, щоб уникнути призову до австрійської армії. Гітлер пізніше стверджував, що він не бажав служити державі Габсбургів, в армії було забагато представників «нижчої раси». Згодом він провалив медичне обстеження в Зальцбурзі 5 лютого 1914, після чого повернувся в Мюнхен.

1.3 Як формувалися його погляди?

За час, перебування у Відні, Гітлер малював невеликі картинки із зображенням цього мальовничого міста і продавав в трактирах. І саме у трактирах він зблизився з радикальними колами Відня. Це був початок формування політичних поглядів Гітлера. Також, він читав запоєм усе, що тільки траплялося під руку. Згодом уривчасті знання, підчерпнуті з філософських, соціологічних, історичних праць, а головне, з брошур на той час, і стали основою «філософії» Гітлера, а отже й філософії нацизму.

2. Особистості якості й риси характеру.

2.1 Як особисті якості діяча впливали на його діяльність?

Не можна перебільшувати значення особистості Гітлера, однак, не можна й ігнорувати її. Фігура Гітлера є унікальною не тільки в силу безпрецедентних звірств і жорстокостей, які потрібні за його наказами, а й тому, що до цих пір він оповитий ореолом якоїсь загадковості, таємниці (на противагу йому Муссоліні був ясний, як відкрита книга), та все ж ми знаємо про нього більше, ніж про тиранів минулого. Таємниця полягає в тому, що йому були, безсумнівно, властиві багато обдарування і позитивні якості. Саме ця обставина і надає Гітлеру особливу жуть. Тільки дізнавшись та оцінивши сторони характеру фюрера, можна зрозуміти весь жах і глибину його морального падіння і первісного варварства.

Особисті звички Гітлера були стійкими, консервативними, але і досить химерними. У міру можливості він дотримувався розпорядок дня, був майже непитущим і вегетаріанцем, не курив, не пив кави і був болісно охайний, що проявлялося в тому, що він мився ненормально часто. Спав він мало, читав багато (без будь-якої системи) і мав надзвичайну пам'ять на подробиці фактів. Він не допускав дискусій з багатьох питань, де можливі різні точки зору. Вважав себе знавцем у питаннях історії, архітектури та мистецтва. Також широко цікавився медициною і біологією. Його впевненість у самоосвіті йшла рука об руку в зарозумілим зневагою до "інтелектуалам", що

отримав класичну освіту. Однак, хоча його знання були уривчастими, односторонніми і догматичними, він був досить інтелігентною людиною і мав гострий розум.

Досить тісно протягом десяти років з Гітлером співпрацював Отто Штрассер. Він вів ретельну запис своїх бесід з ним, зібравши унікальні, найчастіше скандальні відомості, як про самого фюрера, так і про людей, що входили до його найближче коло. Він пише у своїх спогадах, що мета його книги "Гітлер і я" - постаратися зрозуміти, які чисто людські якості допомогли Гітлеру стати справжнім втіленням принципу руйнування. Штрассер згадує, що Гітлер з чутливістю сейсмографа відгукувався на найменші коливання людських сердець, він озвучував найпотаємніші бажання людей з упевненістю і точністю несвідомого знання; він торкався ледь помітні інстинкти, страждання і сподівання цілої нації. Але головний його принцип - принцип руйнування. "Він знає тільки те, що прагне знищити; він ламає стіни, не маючи жодного уявлення про те, що буде побудовано замість них. Він - антисеміт, антібольшевік, антикапіталісти. Він таврує ворогів, але не має друзів. Йому чужі якісь би не було творчі принципи ", - пише Штрассер. Гітлер був п'яний амбіціями, не знаючими жодних моральних обмежень, і гординею, яку можна порівняти з гординею Люцифера. Штрассера часто запитували, у чому секрет незвичайного ораторського таланту Гітлера. Штрассер пояснював його лише надприродною інтуїцією Гітлера, його здатністю безпомилково вгадувати сподівання слухачів. Якщо він намагався підкріпити свої аргументи теоріями чи цитатами, то це робилося на посередньому рівні.

2.2 Які з його особистих якостей вам подобаються, а які ні?

Подобаються

Структурованість у системі дня. Адольф мав гарну пам'ять, що не могло погано вплинути на його військові дії. Також Мене приваблює в ньому його фанатизм, жага йти до мети, до перемоги. Спочатку його політична партія була дуже малою. Власне він так і міг залишитися лише ніким не визнаним вискочкою. Проте Гітлер був не таким. Ба навіть під час свого ув’язнення він координував дії своїх спільників та впевнено йшов уперед.

Не подобається

Досить самовпевнений. Необхідно у військових діях оцінювати тверезо свої можливості. А також його принцип руйнування - "Він знає тільки те, що прагне знищити; він ламає стіни, не маючи жодного уявлення про те, що буде побудовано замість них. Він - антисеміт, антібольшевік, антикапіталісти. Він таврує ворогів, але не має друзів. Йому чужі якісь би не було творчі принципи ", - пише Штрассер. Гітлер був п'яний амбіціями, не знаючими жодних моральних обмежень, і гординею, яку можна порівняти з гординею Люцифера.

3. Діяльність історичного діяча.

3.1 Схаракретируйте основні справи його життя.

Експансіоністська політика Гітлера стала однією з головних причин розв'язання Другої світової війни. З його ім'ям пов'язані численні злочини проти людства, скоєні нацистським режимом як в самій Німеччині, так і на окупованих нею територіях, включаючи Холокост.

3.2 Які успіхи і невдачі були в його справах

Всі успіхи Гітлера припадають на період часу в дванадцять років, з 1930 по 1941 рік. До цього він був абсолютно безуспішним в політичній кар'єрі, яка як-ніяк тривала вже десять років. Його путч 1923 року зазнав невдачі, а його знову заснована в 1925 році партія до 1929 року була незначною периферійної партією. Після 1941 року - навіть уже після осені 1941 - у нього також не було більше успіхів: його військові підприємства зазнавали краху, поразки частішали, союзники відпадали, ворожа коаліція зберігалася. Кінець відомий. Але з 1930 по 1941 рік Гітлеру прекрасно вдавалося все, що він робив як всередині країни, так і на зовнішньополітичній арені, а на закінчення і у військовій сфері, що вражало увесь інший світ.

Подивимося на хронологію: в 1930 році число голосів, отриманих при виборах до рейхстагу, збільшилася у вісім разів; 1932 рік - ще раз подвоїлося; січень 1933 року - Гітлер стає рейхсканцлером, липень - всі конкуруючі партії розпущені; 1934 рік - Гітлер стає також рейхспрезидентом і верховним командувачем рейхсверу; повна влада. Внутрішньополітично для нього після цього більше нічого досягати і він починає серію зовнішньополітичних успіхів: в 1935 році введення загальної військової повинності з порушенням умов Версальського мирного договору - і нічого не відбувається; 1936 рік - ремілітаризація Рейнської області з порушенням договору в Локарно - і нічого не відбувається; березень 1938 року - аншлюс Австрії - і нічого не відбувається; вересень - приєднання Судетської області - і це навіть при вираженому схвалення Франції та Англії; березень 1939 року - протекторат над Богемією і Моравією, окупація Мемельской області. Цим серія зовнішньополітичних успіхів вичерпується, з цього моменту Гітлер стикається з опором. І тепер починаються військові успіхи: вересень 1939 року - переможена Польща, 1940 - окуповані Данія, Норвегія, Голландія та Люксембург, переможена Франція, в 1941 році окуповані Югославія і Греція. Гітлер володарює над європейським континентом.

3.3 Які верстви населення підтримували його діяльність, а які ні, і чому?

Підтримувала молодь, в силу свого максималізму, гарячності. До того їм імпонувала потужна харизма Гітлера. Також, необхідно зауважити , що його підтримували промисловці. Причини, які змусили німецьку фінансово-промислову еліту допомагати Гітлеру, і його партії були найрізноманітнішими. Одні хотіли створити потужну ударну силу проти внутрішньої «комуністичної загрози» і робітничого руху.

3.4 Хто був його друзями, а хто ворогами, і чому?

Вороги: лідери США, Британії, командувачі арміями союзників, ліберали, євреї, цигани.

Друзі: До 1922 року в оточенні Гітлера виявилися люди, котрі представляли різні соціальні верстви суспільства. Всі вони в тій чи іншій мірі поділяли його націоналізм і ненависть до марксизму. Особливо в цьому оточенні виділялися два льотчика: Герман Герінг, останній командир знаменитої ескадрильї «Літаючий цирк Рихтгофена», і Рудольф Гесс (розпочинав війну офіцером піхоти в полку, де служив Гітлер, і закінчив її в повітрі).

3.5 Якими були наслідки його діяльності:

* Німеччині вдалося вибратися з економічної кризи;

* Німеччина перетворилася на націонал-соціалістичну державу, яка носила неофіційну назву «Третій рейх» і проводила політику расової дискримінації та терору;

* Гітлер став однією з основних фігур, що розв’язали Другу Світову війну. Йому вдалося захопити величезні території і значно посилити політичний вплив Німеччини в світі;

3.6 За що людство пам'ятає цю людину?

Ініціатор розв'язання Другої світової війни, у якій Німеччина зазнала поразки.

4. Яке ваше особисте ставлення до історичного діяча?

4.1 Які почуття викликає у вас його діяльність?

Звісно ж, негативні. А що ще можна відчувати до людини, яка зруйнувала стільки життів, сімей, країн…

4.2 Як ви ставитеся до засобів і методів його діяльності? Обґрунтуйте свою позицію.

Знову ж таки, негативно, бо він вбив дуже багатьох людей і від нього постраждали всі без виключень навіть його власний народ.