# data[].attributes.body
«Escric perquè m'agrada escriure. Si no em semblés exagerat diria que escric per agradar-me a mi. Si de retop el que escric agrada als altres, millor. Potser és més profund. Potser escric per afirmar-me. Per sentir que sóc... I acabo. He parlat de mi i de coses essencials en la meva vida, amb una certa manca de mesura. I la desmesura sempre m'ha fet molta por.»

# data[].attributes.body
Amb el rerefons de l'arribada de la República i de la Guerra Civil, narra la història de Natàlia, una jove com tantes altres de la seva època, que accepta sense queixar-se tot allò que la vida, i el seu marit, li imposen. Fins i tot accepta que li canviïn el nom pel de "Colometa". Aquesta resignació acaba en finalitzar la guerra. Natàlia es rebel·la per fi contra tot el que considera injust. Al final de la novel·la deixarà de ser "Colometa" per a convertir-se en "la senyora Natàlia". Un canvi de nom que significa també un canvi de personalitat. La novel·la és també una crònica fidel de la Barcelona de postguerra i de com va marcar aquest període històric als seus habitants. Com en altres novel·les de l'autora, La plaça del diamant juga amb els símbols. Les colomes que la protagonista cria a casa seva serveixen a Mercè Rodoreda d'element simbòlic per a anar mostrant l'evolució en la vida de Natàlia. A mesura que la seva vida es va quedant sense il·lusions, les colomes del seu colomer van marxant o es van morint. Alliberant-les, la Natàlia s'allibera també per una banda del seu passat. Utilitzant com recurs expressiu el monòleg i un naturalisme esquinçador, Rodoreda permet que els lectors coneguin els sentiments més profunds de la protagonista. L'autora se serveix d'un estil narratiu simple i pla, carregat de poesia, adequat a la innocència i ingenuïtat de la protagonista. A pesar del dramatisme de l'obra, Mercè Rodoreda utilitza cert grau d'humor, adequat també al caràcter del seu personatge.

# data[].attributes.headline
PERSONATGES PRINCIPALS DE LA PLAÇA DEL DIAMANT 

# data[].attributes.subject
PERSONATGES PRINCIPALS DE LA PLAÇA DEL DIAMANT 

# data[].attributes.body
- Natàlia: és el personatge que més evoluciona en tota la història.
- Quimet: és un personatge que no canvia en tota  la història.
- Antoni: és el segon marit de la Colometa.

# data[].attributes.body
Les obres que va escriure Mercè Rodoreda són:

1. Quanta, quanta guerra

2. La mort i la primavera

3. Sóc una dona honrada?, 1932

4. Del que hom no pot fugir, 1934

5. Un dia en la vida d'un home, 1934

6. Crim, 1938

7. Aloma. 1938

8. Vint-i-dos contes, 1958. Cuentos.Ganadora del Premio Aedos 1957

9. La plaça del Diamant, 1962

10. El carrer de les Camelies, 1966. Novela.

11. Jardí vora el mar, 1967

12. Mirall trencat, 1974

13. Semblava de seda, 1974

14. La meva Cristina i altres contes, 1976

15. Tols els contes, 1979

16. Viatges i flors, 1980

17. Contes de guerra i revolució (1936-39), 1981

18. Una Campane de vidre, 1984

19. Cartes a l'Anna Murià 1939-1956, 1985

20. Isabel i Maria, 1991

21. El torrent de les flors, 1993

# data[].attributes.headline
                        QUI ERA MERCÈ RODOREDA? 

# data[].attributes.subject
                        QUI ERA MERCÈ RODOREDA? 

# data[].attributes.body
Va ser una important escriptora catalana que va rebre molts premis entre d' altres el d'Honor de lletres catalanes.

# data[].attributes.headline
                             NAIXEMENT I MORT 

# data[].attributes.subject
                             NAIXEMENT I MORT 

# data[].attributes.body
Va nèixer a Barcelona l'any 1908 i va morir a Girona el 13 d'abril de 1983

# data[].attributes.headline
                                      MERCÈ RODOREDA

# data[].attributes.subject
                                      MERCÈ RODOREDA