# data[].attributes.body
es una especie de mamífero del orden de los carnívoros y aunque hay una gran controversia al respecto, los últimos estudios de su ADN lo engloban entre los miembros de la familia de los osos. Por otro lado, el panda rojo pertenece a una familia propia e independiente; Ailuridae. La especie está muy localizada. Nativo de China central, el panda gigante habita en regiones montañosas.
El principal alimento del panda es el bambú (en torno al 99 % de su dieta), aunque también se alimenta de frutos, pequeños mamíferos, peces, e insectos.3 Es un buen trepador, aunque rara vez se le ve en los árboles. Se adapta a la cautividad y gracias a su pelaje soporta fácilmente las condiciones invernales de su hábitat.

# data[].attributes.body
L'isard o camussa (Rupicapra rupicapra) és un bòvid, concretament un tipus de cabra salvatge, originari del centre i sud d'Europa i Àsia Menor. Present en algunes cadenes muntanyoses d'Europa, com els Càrpats, els Alps, el Caucas i certes zones muntanyenques dels Balcans, Eslovàquia i Turquia. Aquest darrer és el més conegut als Països Catalans, ja que es pot trobar als Pirineus, com també a algunes parts d'Itàlia i del nord de la península Ibèrica

Hugo Palanca

# data[].attributes.body
Mamífero del orden de los carnívoros, de unos 35 cm de longitud, cuerpo muy alargado y flexible, patas cortas, cabeza pequeña, hocico afilado, y pelo suave y espeso de color pardo rojizo en la espalda y blanco en el vientre (totalmente blanco en invierno); se alimenta de pequeños mamíferos, pájaros y frutos, y vive en márgenes de los bosques cerca de los prados; se defiende emitiendo una secreción fétida por sus glándulas odoríferas anales.
Joel Pérez Barba

# data[].attributes.body
El pela-roques (Tichodroma muraria), anomenat també gabeador i al País Valencià totestiu, és l'únic habitant característic i gairebé exclusiu de les parets, tallats i espadats de les muntanyes pirinenques (en el sentit d'espècie rupícola amb residència i explotació tròfica de l'hàbitat).

# data[].attributes.body
La perdiu blanca o perdiu blanca (Lagopus muta) és una espècie d'au gal·liforme de la família Phasianidae àmpliament estesa per les regions fredes de l’Holàrtic, i que també habita en les parts altes de les principals cadenes muntanyoses d'Euràsia i Amèrica del Nord, entre el límit superior dels arbres i les neus perpètues, on les particularitats de cada zona durant el procés d'adaptació natural de l'espècie han donat lloc a diverses subespècies.

La perdiu blanca mesura entre 34 i 36 cm de llarg, dels quals 8 cm corresponen a la cua, composta per 16 plomes timoneres, i té una envergadura alar entre 54 i 60 cm.3 pel que és lleugerament menor que la perdiu comuna
Ariadna

# data[].attributes.body
El parc nacional d´Aigüestortes  és a la província de Lleida. Té una superfície de 141 quilòmetres quadrats. Va ser fundat el 21 d´Octubre de 1955. Hi ha unes 200 espècies , entre les quals aproximadament dues terceres parts són aus.

Animal: àguila reial

Àguila reial

Longitud: 70-84 centímetres

Massa: 3-5 quilograms.

Viu principalment a l´hemisferi nord.

És la simbologia de molts països com Mèxic.

Miguel García Galindo

# data[].attributes.body
La víbora áspid o áspid (Vipera aspis) es una especie de víbora que se puede encontrar en Europa. En ocasiones se atribuye erróneamente este nombre a otras especies de víboras, e incluso a cualquier clase de serpiente venenosa.
Ying Qian

# data[].attributes.body
Marmota es un género de roedores esciuromorfos de la familia Sciuridae, conocidos comúnmente como marmotas, de donde toman el nombre científico.

# data[].attributes.body
Cabirol (Capreolus Capreolus) És el membre de la família Cervidae més petit d'Euràsia. La seva àrea de distribució s'estén des d'Europa occidental fins al nord de la Xina. El cabirol s'alimenta bàsicament de fulles d'arbusts i arbres petits, així com de baies i de brots tendres. En estat adult, el cabirol té una alçada a la creu de només 76 centímetres com a màxim i un pes d'entre 15 i 30 quilos. Els mascles presenten banyes petites de tres puntes que muden cada any a principis de l'hivern i s'han acabat de desenvolupar ja quan comença la primavera. El pelatge és marró-vermellós en ambdós sexes durant l'estiu, tornant-se grisenc a l'hivern, alhora que apareix una taca blanca sobre la gropa. El ventre és de color més clar que l'esquena.

Francesc Moreda Gómez

# data[].attributes.body
La daina (Dama dama, sovint anomenada Cervus dama) és una espècie de cérvol nativa de l'àrea mediterrania. Es diferencia de l'altre gran cèrvid europeu, el cérvol comú (Cervus elaphus), per tenir una menor grandària, un bell pelatge rogenc esquitxat de taques blanques (de vegades també presenta una banda fosca sobre el llom) i les banyes amb forma de palma. La cua es caracteritza pel seu dors obscur i per la seva longitud (fins a 19 centímetres). El pelatge es torna més fosc i grisenc a l'hivern, tot i que el ventre, les natges, la part inferior de les potes i la cua és blanca al llarg de tot l'any.