# data[].attributes.body
Adaptació de la novel·la de J.K. Rowling realitzada per @magicaeducacion

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
LLETRA: A Betlem me'n vull anar vols venir tu Rabadà Vull esmorzar! A Betlem esmorzarem i a Jesús adorarem. Hi ha massa neu! La neu que pel camí hi ha la calor ja la fondrà Oh, i la que fa! Alça't, doncs, encén el foc i no anem a poc a poc. Massa que em moc! Que no ho saps que aquesta nit ha nascut Déu Infinit? I a tu qui t'ho ha dit? Doncs un àngel que volant pel món ens ho va anunciant. No serà tant! Tu les teies portaràs i el camí il.luminaràs No ho faré pas! En Miquel, el teu cosí portarà un porró de vi N'hi haurà per mi? La samarra portaràs i de neules l'ompliràs. Jo no en vull pas! Mai no acabes les raons doncs te l'omples de torrons! No són pas bons! Cantaràs una cançó davant el petit nadó Tot sol no, no! Doncs avant i no badem que ja és hora que marxem! Cap a Betlem!

about

És Nadal i després de fer el pessebre junts, la Lali s'adorm sobre la molsa. Però quan obre els ulls...quina sorpresa! És dins el pessebre! Quelcom d'inesperat ha succeït; han robat l'or del Rei Melcior i el nostre protagonista no dubtarà en posar-se a investigar. Pel camí coneixerà molts animals i personatges del pessebre que l'ajudaran a resoldre aquest gran misteri. A la fi, tots junts cantaran la cancó del pastoret Rabadà!

En aquest audioconte per a infants de 4 a 8 anys es transmet la importància d'ajudar als altres, ser valent i saber que tothom es pot equivocar, que a la vida el que compta és aprendre.

credits

released January 1, 2011

Idea original: Lali Rondalla
Música: Salvador Fornieles i Lali Rondalla
Produït a: RimskyMusic ( rimsky-music.com)
Il·lustracions: Edujante

license

# data[].attributes.attachment_link.description
El pessebre encantat by Lali BeGood, released 01 January 2011 1. Conte- El pessebre encantat 2. El Rabadà És Nadal i després de fer el pessebre junts, la Lali s'adorm sobre la molsa. Però quan obre els ulls...quina sorpresa! És dins el pessebre!

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
LLETRA: El lleó no em fa por és un gran animal té molt pèl per tot el cos i dos grans ullals No sabem com ha arribat però està ben adormit. Si tots cridem ben fort x3 el despertarem. El lleó no em fa por i és el més gran felí se prou bé que menja carn i que és molt presumit no li agrada estar engabiat això el posa molt trist. Si tots cridem ben fort x3 l'alliberarem. Ho prova la profe de música i amb la cassola fan soroll la poli i el xofer estan a punt i si ho probem tots junts serà milloooo, oooo , oooo aaaaahhhh El lleó no em fa por de l'Africa és el Rei li agrada prendre el sol jugar amb els seus cadells hi ha gent que el vol caçar només per la seva pell Si tots cridem ben fort x3 el respectarem Ho pensa la profe de música també el Rufus borda fort la poli i el xofer n'estan segurs però si ho diem tots junts serà milloooo, ooooo , ooooo, oooo, UUaaaahh! El lleó no em fa por és un gran animal té molt pèl per tot el cos i dos grans ullals No sabem com ha arribat però està ben adormit Si tots cridem ben fort x3 el despertarem, el despertarem, el despertarem, el despertarem.

released January 10, 2011

# data[].attributes.attachment_link.description
Un lleó a l'escola by Lali BeGood, released 10 January 2011 1. Conte- Un lleó a l'escola 2. El lleó no em fa por 'La unió fa la força' serà la gran troballa del nostre protagonista en aquesta bonica i quotidiana història. Tot comença un dia qualsevol quan en arribar a l'escola...

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
LLETRA: Cargol treubanya Puja a la muntanya Cargol treu ví Puja al muntanyí Cargol treubanya Puja a la muntanya Cargol bové Jo també vindré.

LLETRA: L'aranyeta xica, puja la muntanya quan arriba dalt rellisca i cau a terra. Ja surt el sol que fa fora la pluja. Ja surt el sol i la pluja se'n va. L'aranyeta xica, puja la muntanya, la pluja i el vent la fan caure a terra. Ja surt el sol, se n'ha anat la pluja, l'aranyeta xica, puja, puja, puja. Dam darararám darararam dam dararararam darararam...

LLETRA: Tinc, ou ou ou una formigueta a la panxeta ou ou ou que m'esta fent pessigolletes ou ou ou i no em deixa dormir. Puja, ou ou ou Per la muntanya amb vent i pluja ou ou ou És molt valenta no hi ha dubte ou ou ou I ja ens hem fet bons amics.

LLETRA: Plim, plim, plim, plim, salta l'esquirol, plim, plim, plim, plim, i de pressa puja al tronc. Plim, plim, plim, plim, agafa una pinya, plim, plim, plim, plim, i se la menja tot sol.

released January 15, 2011

# data[].attributes.attachment_link.description
El grill Cric by Lali BeGood, released 15 January 2011 1. Conte - El grill Cric i la muntanya 2. El cargol treubanya 3. L'aranyeta xica 4. La formigueta 5. L'esquirol El petit grill Cric s'ha proposat pujar la muntanya més alta que mai ha vist.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
LLETRA: Fem un tren entre tots uns davant i altres darrera tots apunt i preparats que el viatge ha començat. Chorus: Mans amunt, diem adéu manos avall, i el so del tren farem Chu- chu, Chu- chu, chuuuuu! Un tunel travessarem ben ajupidets i ara esses hem de fer com si fossim una serp. Chorus Hem deixat enrera França, Hungria i Turquía no us deixeu pas l'equipatge que a la India hem arribat. Chorus

LLETRA: Et saludo amb la ma, Et saludo amb la ma, Et saludo amb la ma, perquè et vull felicitar. Chorus: I et cantem... Moltes felicitats, moltes felicitats, moltes felicitats perquè avui fas un any més. Et saludo amb el peu Et saludo amb el peu Et saludo amb el peu perquè et vull felicitar. Chorus Et saludo amb el cap Et saludo amb el cap Et saludo amb el cap perquè et vull felicitar. Chorus Et saludo amb el cor Et saludo amb el cor Et saludo amb el cor perquè et vull felicitar. Chorus Et saludo amb la mà Et saludo amb el peu Et saludo amb el cul perquè et vull felicitar. Et saludo amb el cap Et saludo amb el dit Et saludo amb el cor perquè et vull felicitar. Chorus

LLETRA: Un esquimal perdut en el desert Entonava cançons amb el seu banjo i recordava el seu país Allà, on ell era feliç Chorus He vingut d´alaska, dubi dubi dubi dubi ua uà uà Per això en aquest moment, ho passo malament, degut a la calor i aquest fort vent. Chorus Tenia un iglú molt petitó No hi havia mosquits teranyines ni corcs El cel era blau, les aigües també ni gota de pols, hi havia pel carrer Chorus M'agrada el trineu la foca i l´os dubi dubi dubi dubi ua ua ua m´agrada menjar peix, vestir-me amb tot de pells, no vull veure més serps ni més camells. Chorus

LLETRA: Jambo, Jambo bwana, Habari gani, Mzuri sana. Wageni, mwakaribishwa, Kenya yetu, Hakuna Matata. (Repetim aquesta estrofa un total de 5 vegades) Hakuna Matata! I piquem de mans Hakuna Matata! Ara mitja volta Hakuna Matata! I fem un gran salt! Hakuna Matata! Ens diem adeu.... Hakuna Matata! Ens desitjem sort Hakuna Matata! I és que amics, aquí no hi ha problema. Hakuna Matata.

released January 1, 2011

# data[].attributes.attachment_link.description
Aventura d'Aniversari by Lali BeGood, released 01 January 2011 1. Conte- Aventura d'Aniversari 2. El tren europeu 3. Avui fas un any més! 4. L'esquimal 5. Jambo Bwana El dia del seu aniversari la Lali serà la protagonista d'una aventura mundial que la portarà a conèixer noves cultures, races i continents desde la tolerància i l'empatia.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
EL BOSC ÉS UNA FESTA Aaa al bosc som molta colla, aaa al bosc ningú no hi sobra. El conill i la guineu, la tortuga i el centpeus, molt diferents però tots germans és la llei més natural. Aaa al bosc tots s'espavilen, aaa al bosc hi ha molta vida. El pit-roig i l'escarbat, la formiga, el ratpenat, mil espècies diferents vivim tranquils, correm i... Entre tots cuidem del bosc no volem créixer entre brossa i pol.lució. Entre tots cuidem del bosc no hi ha res millor ¡no! Aaa al bosc mai no hi ha pressa, aaa al bosc ningú s'estressa. Ni targetes ni diners, res de bancs ni de papers, tot ho has de fer amb les mans o amb l'ajuda dels companys. Entre tots cuidem del bosc no volem créixer entre brossa i pol.lució. Entre tots cuidem del bosc no hi ha res millor. Entre tots cuidem del bosc no volem créixer entre brossa i pol.lució. Entre tots cuidem del bosc no hi ha res millor... ¡el bosc és de tots!

LEIRU EL LLOP Uuuh, uuuh, uuuh, uuuh! Obriu els ulls, baixeu el cap que ve el llop. Sóc el diable, horrorós, faig molta por. Però tot això que dic no és pas veritat.. jo cuido els meus amics i caço per menjar. Els homes em persegueixen (els hauràs fet enfadar) però menteixen, ni em coneixen (a les gallines també fas plorar) jo vaig néixer per córrer i caçar és lluna plena, ballem fins demà. Amb un somriure vaig dançant pel mig del bosc. Vaig molt atent el meu olfacte és el millor. I tothom sap que sóc dur de pelar espècie en extinció, això ni ho vull pensar! Els homes em persegueixen (va llop no n'hi haurà per tant) em disparen, em fereixen (ostres noi, no ho sabiem pas!) jo vaig néixer per córrer i caçar és lluna plena, ballem fins demà. Ple de cicatrius però guapo igual sóc tot un Casanova, les porto de cap. No, mai no seré un gos domesticat jo canto per la lluna i visc en llibertat. Uuuh, uuuh, uuuh, uuuh!

L'HOME INVISIBLE (cançó-endevinalla) Sóc l'home invisible sempre imprevisible recorro el món sóc un ànima lliure no em canso mai, no puc estar-me quiet. Porto marinada, plujes i nevades, però de tot el que més m'agrada es fer girar grans molins de vent. Paaa, parapapá, parapapá, parapapá... una energia verda, renovable i neta aquí a a la Terra sóc el més transparent. Sóc un gran viatjer i quan passo pel carrer aixeco faldilles i papers l'home del temps mai no sap on seré. Si obres la finestra passaré depressa quan bufo fort faig molta feina Ii als homes dono sempre bon servei Paaa, parapapá, parapapá, parapapá.... una energia verda, renovable i neta aquí a a la Terra sóc el més transparent. (discurs del vent) Paaa, parapapá, parapapá, parapapá.... Paaa, parapapá, parapapá, parapapá.... una energia verda, renovable i neta aquí a a la Terra sóc el més transparent.

released December 1, 2011

# data[].attributes.attachment_link.description
Els Amics del Bosc by Lali BeGood, released 01 December 2011 1. Conte- Els Amics del Bosc 2. El bosc és una festa 3. Leiru el llop 4. L'home invisible "Aquest és un conte que tots els animals recorden, però que molts homes no coneixen..."

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Les faules són un recurs molt útil per potenciar en els infants el gust per la lectura, treballar els valors, despertar el pensament crític i educar la competència social i ciutadana.

En aquest article descobriràs un ampli recull de faules per treballar amb els infants valors fonamentals com l'amistat, la cooperació, la solidaritat, l'honradesa, la generositat. Les faules transmeten valors morals i permeten fer reflexió ètica.

El recull de faules pot ser útil per treballar amb infants de les diferents etapes educatives. Cal que escullis les faules tenint en compte les edats dels infants i els valor que vulguis treballar.

A partir de les faules pots fer un treball interdisciplinar englobant diferents àrees: les llengües, la plàstica, l'educació en valors...

Espero que aquest recull et sigui útil 😉

Vols descobrir més faules?

A Docents.cat trobaràs un recull de 123 Faules d'Isop per treballar els valors. Descobriràs:

Quins avantatges aporta treballar les faules a l'aula.

Com podem treballar les faules a l'aula. Propostes didàctiques.

Quines característiques tenen les faules com a gènere.

Qui va ser Isop.

Recull de faules d'Isop

En aquest apartat descobriràs un recull de 35 faules agrupades segons els valors que s'hi poden treballar.

AMISTAT

Parlant tranquil·lament es pot arribar a acords, on les dues persones que discuteixen hi surtin guanyant. Les amistats verdaderes sobreviuen a tots els malentesos i diferències que puguin sorgir.

Dos amics anaven junts per un camí quan veieren sortir un ós enorme que llançava terribles rugits.
- Socors! Auxili! - van cridar.
El més prim de seguida es va enfilar a les branques d'un arbre buscant refugi. Però el seu amic, massa gras, no va poder fer el mateix.
- Dóna'm la mà i puja'm! - va suplicar - Corre! Afanya't!
- No puc! - va replicar el més prim mentre pujava cada cop més amunt - Si ajudo a algú tan gras com tu, corro el risc de caure ... i no vull que l'ós em devori!
La temible fera guanyava terreny poc a poc. De la seva boca en sortien rugits temibles, i cada vegada s'anaven apropant més a l'homenet gras. Però de sobte, es va deixar caure a terra. "He sentit a dir que un ós mai ataca a un cadàver" - es va dir per a ell el viatger - "Em faré el mort".
Immòbil, es va fer el mort, mentre l'ós l'anava ensumant. Després l'animal se'n va anar, realment convençut que l'home estava mort.
Quan l'ós se n'havia anat, l'altre viatger va baixar de l'arbre i li va dir al seu amic:
- Has tingut molta sort! Te n'has escapat pels pèls! Em pregunto per què se n'haurà anat l'ós. Fins i tot m'ha semblat que et xiuxiuejava alguna cosa a l'orella! - va dir - Que t'ha dit?
- L'ós m'ha recomanat que no torni a viatjar, d'ara endavant, amb algú que només pensa en sí mateix i que no ofereix ajuda quan la teva vida està en perill. És en els moments difícils quan es reconeix als veritables amics - Amb aquestes paraules l'home va seguir el seu camí sol.

És en els moments difícils quan es reconeix als veritables amics. Els bons amics s'ajuden en moments bons i dolents. En malaltia i presó coneixeràs ton companyó.

COOPERAR

Si permets que desfacin la teva amistat amb els teus amics, més fàcil serà que et puguin fer mal.

És important que mai oblidem que en la unió és on es troba la fortalesa.

SOLIDARITAT

Un dia, dos ratolins estaven jugant alegrement en un descampat. En aquell mateix descampat, a l'ombra d'un arbre, hi havia un lleó intentant fer la migdiada, però els ratolins eren tan escandalosos que no s'aconseguia adormir.
Però en un dels seus jocs, els ratolins van passar per sobre del lleó. El lleó, enfadat ja per no poder dormir, es va enutjar encara més per aquella manca de respecte que li mostraven els ratolins.
I aixecant-se de cop, va aconseguir acorralar-ne un mentre l'altre fugia espaordit. El lleó va agafar el ratolí que havia acorralat i, per sorpresa seva, el ratolí li va parlar:
- Lleó, si em perdones la vida, et serviré sempre que necessitis la meva ajuda.
El lleó primer es va quedar perplex, però ràpidament va esclatar a riure!
- Tu! Un petit i minúscul ratolí oferint-me ajuda a mi! El rei de la selva!... Au! Vés, vés!
I de tanta gràcia que li va fer, el va deixar anar.
Al cap d'un temps, el mateix lleó anava despistat per la selva quan va caure en un parany posat per un caçador. Va quedar penjat en un arbre dins d'una xarxa i, per molt que ho intentava, no podia escapar i cada vegada rugia més fort de ràbia, tant, que tota la selva tremolava.
El ratolí va sentir els rugits i ràpidament va acudir on era el lleó per a complir la seva promesa. Però el rei de la selva seguia desconfiant d'un petit ratolí.
No obstant això, el ratolí, sense dilació, es va enfilar fins on era el lleó i va començar a rosegar la xarxa. I va rosegar i rosegar fins que la xarxa es va trencar i va alliberar el lleó.
I el lleó va donar les gràcies al ratolí, que a més estava molt satisfet per haver-li estat útil.

Mai menyspreïs les promeses que et puguin fer les altres persones, quan sigui el moment et podran ser molt útils. No jutgis per les aparences, si ajudes als altres, t'ajudaran a tu quan ho necessitis.

Obligada per la set, una formiga va baixar a un brollador i, arrossegada pel corrent, va caure a dins estant a punt d'ofegar-se.
Un colom veient que la formiga es trobava en una situació d'emergència, va baixar d'un arbre amb un branquilló i el va llençar al corrent, la formiga va poder pujar-hi al damunt i es va salvar.
Mentrestant, un caçador d'ocells es va avançar amb la seva arma preparada per caçar el colom. Ho va veure la formiga i el va picar en el taló, fent que el caçador deixés anar l'arma. Va aprofitar aquell moment el colom per aixecar el vol.

Sempre correspon de la millor manera els favors que rebis. Cal que siguem agraïts.

PRUDÈNCIA

Expliquen que vivien dues granotes en un bell pantà. Tot d'una va arribar l'estiu i tot el pantà es va assecar. Llavors totes dues van decidir sortir d'allà per buscar un altre lloc on tenir aigua.
Durant la recerca, en el camí, van trobar un profund pou ple d'aigua. En veure-ho, una d'elles li va dir a l'altra:
- Amiga, baixem a aquest pou! Està ple d'aigua!
L'altra li va contestar:
-Podríem, però què passaria si s'assequés l'aigua d'aquest pou? Com pujarem després?

Siguem cauts abans d'emprendre una acció, analitzem bé i pensem en les conseqüències que poden portar aquesta acció. Allò temptador ens pot portar desgracies, cal anar amb compte.

Sempre adverteix a temps els indicis del perill i així evitaràs que et faci mal. Val més ser prudent i no deixar-se entabanar.

ACCEPTAR-SE A UN MATEIX

En una reunió d'animals es va aixecar el mico i va començar a ballar; amb el seu cos àgil i petit, es va guanyar la simpatia de tots els assistents, i va aconseguir molts aplaudiments per la seva destresa.
Llavors, el camell, envejós per l'èxit del mico, va voler guanyar-se els mateixos elogis. Es va aixecar pesadament i es va posar a ballar, però ballava tan malament, que va obtenir l'efecte contrari, i els altres animals varen trobar que feia el ridícul. Tots es varen cansar aviat de l'espectacle, i en comptes d'aplaudir-lo el varen fer fora de males maneres.

Buscar la popularitat és la manera més ràpida de perdre amics.

Un cérvol que corria per un bosc va topar-se amb un rierol que resseguia el camí. L'aigua d'aquest rierol era tan neta i cristal·lina que reflectia amb gran esplendor la imatge del cérvol, que es va quedar aturat admirant-se. Va posar especial atenció en les seves banyes.
- Quines banyes més boniques que tinc. Mira-les que grans i magnífiques, segur que tothom m'admira!
I es va mirar una mica més avall, fins que es va veure les potes, que eren força primes.
- I quines potes més primes que tinc, no queden gaire bé. Una llàstima que les potes desmereixin un cérvol tan ben plantat com jo.
I així continua mirant-se la cornamenta i intentant pensar que no tenia aquelles ridícules potes.
De sobte, la veu d'uns caçadors i els seus gossos va arribar a les seves orelles.
Ja sabeu que és molt perillós per un cérvol quedar-se bocabadat a qualsevol lloc i sobretot al costat d'un riu o d'un llac, ja que és on són més visibles pels caçadors que allí estan, esperant les seves preses, amagats darrere els arbres.
El cérvol va girar cua i corrents cap al bosc!, per tal d'amagar-se. Corre i corre, i cada cop entrava en la part més frondosa on els caçadors no el podrien seguir. Ell també tenia grans dificultats per entrar-hi perquè la seva gran cornamenta era un greu impediment.
Quan cregué que el perill havia passat i no sentí més als gossos que el perseguien s'aturà per descansar, ja que havia corregut fins al límit.
- I pensar que m'he avergonyit de vosaltres estimades potetes meves que m'heu salvat la vida i que estava tan ufanós de la meva magnífica cornamenta que quasi no em deixa amagar dels meus perseguidors.
I des d'aleshores el cérvol no s'aturà al llac més que el temps necessari per veure aigua. Es mirava les seves potetes amb alegria i portava la seva cornamenta amb dignitat.

És important que no infravalorarem les nostres qualitats, per petites i insignificants que ens puguin semblar, ja que a vegades, per sorpresa nostra, aquestes qualitats ens poden ser molt útils a la vida.

CONVIVÈNCIA

Una vegada hi havia una rosa vermella molt i molt bella; era la rosa més bella del jardí. No obstant això, s'adonava que la gent la veia des de lluny.
Un dia es va adonar que al costat d'ella sempre hi havia un gripau gran i fosc i que era per això que ningú s'acostava a veure-la de prop. Indignada li ordenà al gripau que se n'anés immediatament; el gripau molt obedient va dir:
- Està bé, si així ho vols.
Poc temps després el gripau passava per on estava la rosa i es va sorprendre en veure-la totalment marcida, sense fulles i sense pètals. I li va preguntar:
- Què et passa?
La rosa contestà:
- És que des que te'n vas anar, les formigues m'han menjat dia a dia, i mai he pogut tornar a ser igual. El gripau contestà:
- Doncs clar, quan jo estava aquí em menjava aquestes formigues i per això sempre eres la més bella del jardí.

És important que aprenguem a conviure i valorar les persones que ens envolten, ja que aquestes segur que ens aporten alguna cosa.

Un home que tenia dos galls va comprar una perdiu domèstica i la va portar al corral, juntament amb els galls.
Els galls cada dia l'atacaven i la perseguien. La perdiu creia que la tractaven així perquè era de diferent espècie i se sentia humiliada.
Però dies més tard, la perdiu va veure com els galls es barallaven entre ells. Cada vegada que es barallaven acabaven amb el cos recobert de sang.
Llavors la perdiu va pensar:
Ja no em queixo tant que els galls no em tractin bé, doncs he vist que ni entre ells mateixos estan en pau.

Si arribes a una comunitat on els veïns no viuen en pau, estigues segur/a que tampoc et deixaran viure en pau a tu.

VALORAR EL QUE TENIM

A vegades és millor el que coneixem que allò que és desconegut. Si tenir moltes coses, no et permet viure una vida tranquil.la, és millor no tenir-ne tantes.

Caminava ben alegre la lletera cap al mercat. Amb pas viu i llarg, lleugera i senzilla, portava damunt del seu cap una gerra de llet, ben posada al capdamunt el coixinet, i d'aquesta manera pensava arribar sense cap problema al poble.
La lletera era realment feliç i com més s'atansava al poble més gran era la seva felicitat perquè anava rumiant i imaginant que en faria de la llet i quins beneficis en podria treure pel futur.
Els seus comptes imaginaris eren els següents:
De seguida que arribi al mercat trobaré un bon comprador per la meva llet, me la pagarà molt i molt bé doncs la llet és molt fresca i bona.
Amb aquests diners compraré un gran cistell d'ous frescos.
D'aquests ous en faré tres pollades; tot anirà bé. És senzill, es deia, criar els pollets al voltant de la casa; per molt llesta que sigui la guineu, em quedaran prou pollastres a l'estiu per poder-los dur a mercat i vendre'ls a bon preu.
Amb els diners que obtindré de la venda dels pollastres comprar un porcellet petitet i rosadet. Ja me n'encarregaré d'engreixar-lo. Creixerà i s'engreixarà molt perquè l'alimentaré amb glans i castanyes. Serà un porc molt gran amb una panxa que s'arrossegarà per terra. El duré a mercat i en vendre'l, em donarà molt bons diners.
Amb aquests diners podré comprar una bona vaca amb el seu vedell. Ja me l'imagino fent saltirons al voltant de la casa i enmig del ramat. En dir això, la lletera va fer un salt plena de goig. I de sobte la gerra li va caure, es va trencar i es va vessar tota la llet.
Adéu vaca i vedell! Adéu porc! Adéu pollets! Totes les seves il·lusions van desaparèixer en un no res. Si no hi havia llet, ja no hi hauria res de res.
La lletera va quedar-se mirant amb ulls afligits com la seva fortuna havia anat en orris, amb la gerra trencada i la llet escampada per terra.

A vegades l'ambició ens fa oblidar que l'important és viure i gaudir el present. No t'il·lusionis amb el que encara no tens. No diguis blat fins que no sigui al sac i ben lligat.

ESFORÇ

Cert dia una llebre se'n reia de les potes curtes i de la lentitud en caminar d'una tortuga. Però aquesta rient, va replicar-li:
- Pot que ser que siguis veloç com el vent, però jo et guanyaria en una competició.
I la llebre, totalment segura que guanyaria, va acceptar el repte, i varen proposar a la guineu que assenyalés el camí i la meta.
Va arribar el dia de la cursa, varen sortir les dues alhora. La tortuga mai va deixar de caminar i a poc a poc però constant, avançava tranquil·la fins a la meta. En canvi la llebre, que a estones s'aturava a descansar pel camí, es va quedar adormida.
Quan es va despertar, va moure's el més ràpid que va poder, i va veure com la tortuga arribava la primera a la meta i obtenia la victòria.

Per arribar a una fita val més tenacitat i constància que no pas velocitat. No s'ha de menysprear el contrari. Fent camí s'arriba a la fi.

Un ancià llaurador tenia dos fills que, tot i ser molt bondadosos, no eren massa treballadors, ja que tot sovint s'oblidaven de les seves obligacions i es distreien amb qualsevol cosa.
Un bon dia el seu pare, que s'havia posat molt malalt, els va reunir i, en to solemne però ple de dolçor els va dir:
- Fills meus, d'aquí molt poc temps em moriré ... Vull que sapigueu que tot el que us puc deixar en herència és la granja i les terres. Desitjo que continueu cultivant-les com jo he fet fins ara, perquè a molt poca profunditat hi ha un immens tresor amagat.
Pocs dies després, tal com els havia dit, l'ancià va morir.
Els seus fills van estar tristos i abatuts durant molt temps, però no els va quedar més remei que posar-se a treballar.
Llavors van recordar el que els havia dit el seu pare sobre el tresor amagat i, creient que es tractava de diners o joies enterrades temps enrere, van començar a cavar la terra pam a pam.
Amb l'estímul de la fortuna que havien de descobrir, s'estaven cada dia treballant sense parar de sol a sol.
Mai s'havien esforçat tant com fins aleshores. Estaven sempre amb l'aixada a la mà i ni tan sols descansaven quan el sol es ponia.
Després d'uns quants mesos de fatigues i de remoure tota la terra dels camps els dos germans no van trobar cap tresor, però la terra, perfectament remoguda, els va donar una collita molt abundant, que fou la justa recompensa pel seu esforç.
I llavors van saber que el seu pare els havia donat una bona lliçó, dient-los que en la terra hi havia un tresor amagat, ells van imaginar joies i diners i en aquell moment van saber que el tresor era la mateixa terra que ben treballada els donaria tot allò que haguessin de menester.

El millor tresor sempre el trobaràs amb l'esforç. Si t'esforces aconseguiràs grans coses.

RESPECTAR ALS ALTRES

Un grup de joves estava jugant a la vora d'un estany, els joves van veure un grup de granotes a l'aigua i els van començar a llençar pedres.
N'havien matat a vàries, quan una de les granotes, traient el cap va cridar:
- Si us plau, pareu nois, que el que per vosaltres és diversió, per nosaltres és mort i tristesa.

Abans d'iniciar una acció que creguis que et beneficia, mira primer que no perjudiqui als altres.

APRENDRE DELS ERRORS

Gaudia un gos d'un merescut descans a la porta de casa seva, quan de sobte un llop veloç es va llançar a sobre d'ell amb clares intencions de devorar-lo. Per intentar deslliurar-se de tan negre destí, el gos va suplicar amb totes les seves forces que l'escoltés, encara que només fos una sola vegada, abans que el llop complís els seus desitjos. El gos li va dir:
- Entenc que vulguis saciar la teva fam -va començar dient el gos- però d'un sac d'ossos com jo, el teu estómac no trigarà a tornar a sentir-se buit; si en veritat vols donar-te un bon festí, espera a què els meus amos celebrin les seves noces i segur que em trobes molt més desitjable.
Tan convincent era el seu argument, que el llop va pensar que no era mala idea i que a més, el gos semblava molt sincer. Portat per la golafreria, es va deixar convèncer i va acceptar el tracte.
- Està bé! Esperaré que passi el dia del casament i a la tarda a aquesta hora vindré per tu.
- Perfecte, amic llop! Aquí al portal em trobaràs!
Va arribar el dia de la festa i per descomptat el gos, molt estimat per tota la família, va participar en el dinar nupcial.
Quan el convit va acabar, estava tan esgotat que no tenia forces més que per a dormir una estona i descansar, però sabent que el llop apareixeria per allà, va decidir no baixar al portal a dormir sinó dormir a la fresca a l'àmpit de la finestra.
Més tard va arribar el llop per reclamar el que tant de temps havia estat esperant.
- Eh, gos flac! Què fas aquí dalt? Baixa per complir el nostre acord!
- Ai, llop, vas perdre la teva oportunitat! No seré jo qui torni a gaudir de les meves llargues migdiades al portal. A partir d'ara, passaré les tardes ajagut a la finestra, contemplant les copes dels arbres i escoltant el cant dels ocellets. Aprendre dels errors és de savis!
I dit això, es va arraulir tranquil i el llop se'n va anar amb el cap cot per haver estat tan estúpid i confiat.

Cal aprendre dels errors que moltes vegades cometem. Fins i tot de les coses negatives que vivim podem extreure ensenyaments positius i útils per al futur.

MENTIR

Vet aquí que una vegada hi havia un petit pastor que es passava molt de temps vigilant les seves ovelles i, com que a vegades s'avorria veient-les pasturar, molts cops s'empescava coses per a divertir-se.
Un dia, va decidir que seria una bona pensada divertir-se prenent el pèl a la gent del poble que hi havia per allà a la vora. S'hi va acostar i va començar a cridar:
- Socors! El llop! Que ve el llop!
Els vilatans van agafar el que tenien a mà i corrents van anar a ajudar el pobre pastor que demanava auxili, però quan van arribar allà, es van adonar que tot havia estat una broma pesada del pastor. I es van enfadar, i molt!
Quan els vilatans ja se n'anaven, al pastor li va fer tanta gràcia la broma que va pensar a repetir-la. I quan els vilatans ja eren prou lluny, va tornar a cridar:
- Socors! El llop! Que ve el llop!
Els vilatans, en tornar-lo a sentir, van començar a córrer un altre cop cap on era el noi per auxiliar-lo, pensant que, aquesta vegada si, s'havia presentat el llop i realment necessitava la seva ajuda.
Però en arribar on era el pastor, van veure'l per terra, rient de veure als vilatans córrer armats amb el que van trobar.
Els vilatans, aquest cop es van enfadar encara més, i se'n van anar.
L'endemà, el pastor va tornar a pasturar amb les ovelles al mateix camp. Encara reia quan recordava córrer als vilatans. Però no havia pensat en la possibilitat que un dia el llop s'acostés realment al ramat.
I justament va ser aquell mateix dia que va veure acostar-se el llop. La por li va envair el cos. En veure que s'acostava cada cop més, va començar a cridar:
- Socors! El llop! Que ve el llop! Que se'm menjarà totes les ovelles! Auxili!
Però els vilatans, pensant en el que havia passat el dia anterior, no li van fer gens de cas.
El pastor va veure com el llop ja estava a punt de llançar-se sobre les seves ovelles, i cridava cada cop més desesperat!
- Socors! El llop! El llop! - però els vilatans van continuar sense fer-l'hi cas.
I va ser així com va veure, impotent, com el llop es llançava sobre les seves ovelles, ferint-ne unes quantes i enduent-se'n una per menjar.

Al mentider mai ningú el creu, fins i tot quan diu la veritat. Cal que diguem sempre la veritat.

Cal que siguem prudents i descobrim aquells que ens volen enganyar i fer mal. Només així ens podrem protegir dels mentiders.

GANDULERIA

Que feliç que era la cigala a l'estiu! El sol lluïa, les flors desprenien el seu aroma embriagador i la cigala cantava i cantava. El futur no li preocupava el més mínim: El cel era tan blau sobre el seu cap i les seves cançons tan alegres ... Però l'estiu no és etern.
Un trist matí, la senyora cigala es va despertar per un fred intens; les fulles dels arbres s'havien tornat grogues, una pluja gelada queia del cel gris i la boira li entumia les potes.
- Què serà de mi? Aquest hivern cruel durarà molt de temps i em moriré de gana i de fred - s'anava dient ella mateixa.
- I perquè no li puc demanar ajuda a la meva veïna la formiga? Va pensar dintre seu.
- Potser vaig tenir temps durant l'estiu d'emmagatzemar provisions i construir-me un refugi? - Doncs és clar que no! - va dir tota convençuda- havia de cantar. Però els meus càntics ara no m'alimentaran.
I amb el cor bategant-li a tota velocitat, va trucar a la porta de la formiga.
- Què vols? - Va preguntar la formiga quan va veure a la cigala davant la seva porta.
El camp estava cobert per una espessa capa de neu i la cigala contemplava amb enveja la confortable llar de la seva veïna. Traient-se de sobre la neu que gelava el seu pobre cos, va dir llastimosament:
- Tinc gana i ... i ... estic morta de fred ...
I la formiga va contestar:
- I a mi què m'expliques? Què feies al llarg de l'estiu, quan es poden trobar els aliments per a totes bandes i és possible construir una casa?
- Jo? Cantava i cantava tot el dia - va respondre la cigala tota orgullosa.
- I què? - va preguntar la formiga.
- Doncs ... res ... - va murmurar la cigala.
- Cantaves? Doncs, per què no proves ara de ballar?
I amb aquesta dura resposta, la formiga va tancar la porta, negant a la desafortunada cigala el seu refugi de calor i benestar.

Aquesta faula ens explica que cal ser previsors, pensar en el futur i treballar de valent quan és necessari, per poder després estar tranquils. "El que puguis fer avui, no ho deixis per a demà."

Va portar un mercader al seu ase a la costa per comprar sal. En el camí de tornada al seu poble passaven per un riu, en el qual, l'ase va relliscar mullant la seva càrrega. Quan es va aixecar va sentir alleujat el seu pes considerablement, ja que una part de la sal s'havia diluït.
Va retornar el mercader de nou a la costa i va carregar més sal que la vegada anterior. Quan van arribar una altra vegada al riu, l'ase expressament es va llençar en el mateix clot en què havia caigut anteriorment, i aixecant-se de nou amb molt menys pes, s'enorgullia triomfalment d'haver aconseguit el que buscava.
El mercader va descobrir les intencions de l'ase i per tercera vegada van tornar a la costa, on aquest cop va comprar una càrrega d'esponges en comptes de sal. I l'ase, tractant de jugar de nou al mateix, es va llençar al clot del riu, però aquesta vegada les esponges es van omplir d'aigua i van augmentar terriblement el seu pes. I així el truc li va rebotar a l'ase, havent de carregar ara a la seva esquena més del doble de pes.

Tractar d'evitar les obligacions fent trucs, només ens fa mal a nosaltres mateixos, les trampes perjudiquen al trampós.

AVARÍCIA

Qui busca per avarícia posseir més del que es té, pot arribar a perdre tot el que es posseeix.

Hi havia un nen molt llaminer que sempre estava desitjant menjar dolços. La seva mare guardava un recipient ple de caramels a la part alta d'una prestatgeria de la cuina i de tant en tant n'hi donava un, però els dosificava perquè sabia que no eren molt saludables per les seves dents.
El noi es moria de ganes d'agafar el recipient de caramels, així que un dia que la seva mare no era a casa, va acostar una cadira a la paret i hi va pujar per agafar el pot de vidre que tant anhelava.
Va col·locar el pot sobre la taula i va ficar amb facilitat la mà al forat. Volia agafar els màxims caramels possibles! Va agafar un gran grapat, però quan va intentar treure la mà, se li va quedar encallada al coll del recipient.
- Oh, no pot ser! La meva mà s'ha quedat atrapada dins del pot dels dolços!
Va fer tanta força cap a fora que la mà se li va posar vermella com un tomàquet. Res, era impossible, no podia treure la mà.
Desesperat, es va llençar a terra i va començar a plorar amargament. La mà seguia dins el pot i per si no n'hi hagués prou, la seva mare estava a punt de tornar.
Un amic que passejava prop de la casa, va escoltar els plors de la criatura a través de la finestra. Com que la porta estava oberta, va entrar sense ser convidat.
- Hola! Què et passa? T'he sentit des del carrer- va dir al nen.
- Mira quina desgràcia! No puc treure la mà del pot dels caramels i jo me'ls vull menjar tots!
L'amic va somriure i va tenir molt clar què dir-li en aquest moment de frustració.
- La solució és més fàcil del que tu et penses. Deixa anar alguns caramels del puny i conforma't només amb la meitat. Tindràs caramels de sobres i podràs treure la mà del coll del recipient.
El nen així ho va fer. Es va desprendre de la meitat dels caramels i la seva mà va sortir amb facilitat. Es va eixugar les llàgrimes i quan li va passar el disgust, va compartir els dolços amb el seu amic.

De vegades ens entestem a tenir més del necessari i això ens porta problemes. Cal ser sensat i moderat en tots els aspectes de la vida.

AMBICIÓ

Per voler aconseguir més del que tenim correm el risc de perdre-ho tot. Abans d'actuar cal pensar en les conseqüències que poden tenir els nostres actes.

APARENTAR

Les persones que fanfarronegen sempre estan a prop del perill.

ENVEJA

Mai envegis el bé aliè, ja que pots perdre el que ja has adquirit amb el teu esforç.

JUTJAR ELS ALTRES

Les aparences enganyen, no menyspreïs els altres per les seves aparences. És bo tenir èxits en la vida i cal alegrar-se per ells, però no siguis arrogant i pensis que els altres són menys que tu.

EGOISME

Un dia un gos es va posar a dormir en una menjador. Quan van arribar els bous el gos els va ensenyar les dents i els va grunyir desafiant.
Els bous en veure l'actitud del gos van dir:
- Que egoista ets gos. Tu no menges aquesta palla i encara pretens que els que si la mengem no en puguem fer. Ni menges ni deixes menjar.

Actua egoistament qui per no treure profit de les coses no deixa que els altres en treguin.

RECRIMINAR

Un dia passejava un lleó per una platja quan de sobre va veure un dofí que treia el cap a fora de l'aigua. El lleó li va proposar que s'aliessin:
- Ens convé als dos unir-nos, sent tu el rei dels animals del mar i jo el rei dels animals terrestres- li va dir. El dofí va acceptar gustós.
El lleó, qui feia temps que estava en guerra contra un lloro salvatge, va cridar al dofí perquè l'ajudés. El dofí va intentar sortir de l'aigua, però tot i els seus esforços no ho va aconseguir.
El lleó enfadat el va acusar de traïdor. El dofí li respongué:
- No soc jo el culpable ni a qui has d'acusar, sinó a la naturalesa - va respondre el dofí- perquè ella és qui em va fer aquàtic i no em permet anar a la terra!

Quan busquis aliar-te amb algú, assegurat que aquests aliats estan capacitats per unir-se a tu en el que pacteu.

Abans de culpar als altres, fixem-nos primer si no som nosaltres els verdaders culpables.

DESCONFIAR

Hi havia una vegada una casa que estava infectada de rates. Un gat ho va descobrir i va anar a visitar la casa. Un cop allà, de mica en mica va anar devorant a les rates.
Les rates, veient el gran perill que corrien des de l'aparició del gat, van decidir amagar-se i protegir-se en els seus caus.
El gat, en veure que no podia atrapar les rates perquè no sortien dels seus caus, va pensar en una trampa per fer-les sortir. Es va enfilar a dalt de tot d'una biga i es va penjar d'ella simulant que estava mort.
Una de les rates va treure el cap i va veure el que feia el gat. Li va dir:
- Escolta amic, encara que fossis un sac de farina, no m'acostaria a tu!

Cuida't sempre del que t'ofereixen les persones dolentes, sempre busquen alguna trampa per enganyar-nos.

Va caure una guineu en un pou profund, i es va veure obligada a quedar-se a dins perquè no podia sortir.
Va arribar més tard al mateix pou un boc mort de set i veient a la guineu li va preguntar si l'aigua era bona. Ella, dissimulant el seu veritable problema, es va desfer en elogis per l'aigua, afirmant que era excel·lent i va animar al boc a baixar i provar-la.
Sense pensar-ho gaire el boc va saltar al pou; i després de beure aigua fins a saciar la seva set, li va preguntar a la guineu com s'ho farien per sortir d'allà dins.
Llavors la guineu li va dir:
- Hi ha una manera, que sens dubte és la nostra mútua salvació. Recolza les teves potes davanteres contra la paret i aixeca ben amunt les teves banyes; llavors jo pujaré pel teu cos i un cop sigui fora, t'estiraré.
S'ho va creure el boc i així ho va fer gentilment, i la guineu va enfilar-se hàbilment per l'esquena i les banyes del seu company i va aconseguir sortir del pou, allunyant-se de la vora del pou a l'instant i sense complir el que havia promès.
Quan el boc li va recriminar que havia trencat el seu pacte, la guineu es va girar i li va dir:
- Escolta soci, si tinguessis tanta intel·ligència com pèls a la teva barba, no hauries baixat sense pensar abans com t'ho faries per sortir!

Abans de comprometre't a fer alguna cosa, primer pensa si podràs sortir de la situació en què t'has posat, sense tenir en compte el que t'ofereixin els teus veïns.

ALTIVESA

Cal guanyar amb humilitat, qui es vanagloria dels seus propis èxits no li triga a aparèixer qui els hi prengui.

INFLUENCIAR

Cal pensar i reflexionar sobre el que fem, seguir el propi criteri i no fer cas sempre dels altres. No ens deixem portar per les opinions dels altres.

Espero que aquest recull de faules sigui un recurs útil per treballar els valors amb els infants.

Si coneixes alguna altra faula d'Isop, et convido a compartir-la afegint un comentari. Moltes gràcies 😉

Gaudeix d'una bona setmana!!

# data[].attributes.attachment_link.title
35 faules d'Isop per educar en valors I natibergada.cat

# data[].attributes.attachment_link.description
Les faules són un recurs molt útil per potenciar en els infants el gust per la lectura, treballar els valors, despertar el pensament crític i educar la competència social i ciutadana. En aquest article descobriràs un ampli recull de faules per treballar amb els infants valors fonamentals com l'amistat, la cooperació, la solidaritat, l'honradesa, la generositat.

# data[].attributes.attachment_link.title
Les tres bessones - Els drets de l'infant

# data[].attributes.attachment_link.description
Les tres bessones - Els drets de Read more about drets, nens, nenes, creus, tothom and persones.

# data[].attributes.body
CRUÏLLA.CAT
AUDIOCONTE
Clica aquí.

# data[].attributes.body
CRUÏLLA.CAT
AUDIOCONTE
Clica aquí.

# data[].attributes.body
MY NICE BOOKS - Núria Vives
Clica sobre la imatge.

# data[].attributes.body
MY NICE BOOKS - Núria Vives
Clica sobre la imatge.

# data[].attributes.body
MY NICE BOOKS - Núria Vives
Clica sobre la imatge.

# data[].attributes.body
MY NICE BOOKS - Núria Vives
Clica sobre la imatge.

# data[].attributes.body
MY NICE BOOKS - Núria Vives
Clica sobre la imatge.

# data[].attributes.body
MY NICE BOOKS - Núria Vives
Clica sobre la imatge.

# data[].attributes.body
COMBEL EDITORIAL
Clica sobre la imatge.

# data[].attributes.body
WEEBLEBOOKS
Clica sobre la imatge.

# data[].attributes.body
WEEBLEBOOKS
Clica sobre la imatge.

# data[].attributes.body
WEEBLEBOOKS
Clica sobre la imatge.