# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
ПГ СГСТ Никола Вапцаров

# data[].attributes.attachment_link.title
Никола Вапцаров

# data[].attributes.headline
Никола Вапцаров - Документален филм

# data[].attributes.subject
Никола Вапцаров - Документален филм

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
ПГ СГСТ Никола Вапцаров

# data[].attributes.attachment_link.title
Никола Вапцаров - Документален филм

# data[].attributes.headline
из „Борбата е безмилостно жестока“

# data[].attributes.subject
из „Борбата е безмилостно жестока“

# data[].attributes.body
Борбата е безмилостно жестока.
Борбата, както казват, е епична.
Аз паднах. Друг ще ме смени и… толкоз.
Какво тук значи някаква си личност!

# data[].attributes.headline
из „История“

# data[].attributes.subject
из „История“

# data[].attributes.body
Живот ли бе – да го опишеш?
Живот ли бе – да го разровиш?
Разровиш ли го – ще мирише
и ще горчи като отрова.

# data[].attributes.body
Народът – прост,
живота – тежък, скучен.
Живот без маска и без грим –
озъбено, свирепо куче.

# data[].attributes.body
Как мислиш,
ще ли победиш,
навъсен, мръсен,
зъл живот?
И аз
горя,
и ти гориш,
и двамата
се къпем в пот.
Но ти изчерпваш свойте сили,
слабееш ти,
отпадаш ти.
Затуй така жестоко жилиш,
в предсмъртен ужас
може би…

# data[].attributes.body
Учеше ме, майко, ти със притчи
да обичам всички като теб.
Бих обичал, майко, бих обичал,
но ми трябва свобода и хлеб.

# data[].attributes.body
Да знаеш ти живота как обичам!
И колко мразя празните химери…

# data[].attributes.body
Тази земя,
по която тъпча сега,
тази земя,
която пролетен вятър пробужда,
тази земя – не е моя земя,
тази земя,
простете, е чужда.

# data[].attributes.headline
из „Огняроинтелигентска"

# data[].attributes.subject
из „Огняроинтелигентска"

# data[].attributes.body
Зная свойто място
във живота
и напразно
няма да се дам.

# data[].attributes.body
Ето – аз дишам,
работя,
живея
и стихове пиша
(тъй както умея).
С живота под вежди
се гледаме строго
и боря се с него
доколкото мога.

# data[].attributes.body
Понякога ще идвам във съня ти
като нечакан и далечен гостенин.
Не ме оставяй ти отвън на пътя –
вратите не залоствай.

Ще влезна тихо. Кротко ще приседна,
ще вперя поглед в мрака да те видя.
Когато се наситя да те гледам,
ще те целуна и ще си отида.

# data[].attributes.attachment_link.title
Никола Вапцаров -  Вяра

# data[].attributes.headline
Борбата е безмилостно жестока

# data[].attributes.subject
Борбата е безмилостно жестока

# data[].attributes.attachment_link.title
Никола Вапцаров - Борбата е безмилостно жестока

# data[].attributes.headline
Никола Вапцаров

# data[].attributes.subject
Никола Вапцаров

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Successfully reported this slideshow.

Published on

1. 1. Никола Йонков Вапцаров

2. 2. Никола Йонков Вапцаров <ul><li>Роден: 7 декември (24 ноември - стар стил) 1909 г. Банско, Османска империя (днес България) </li></ul><ul><li>Починал: 23 юли 1942 г. София, България </li></ul>Като ученик в Морското машинно училище във Варна

3. 3. Семейството <ul><li>Бащата - Йонко Вапцаров - заедно с Пейо Яворов кръстосват хайдушките пътеки и се борят за свободата ; </li></ul><ul><li>Майката - Елена Вапцарова - учителка ; </li></ul><ul><li>Фамилията на Н.Вапцаров произлиза от работата на неговия дядо, който е боядисвал (вапцал) тъкани и затова се е наричал вапцар. Така прякорът се запазва с времето и преминава във фамилно име на семейството му. </li></ul>

4. 4. Ранни години <ul><li>Учническите му години протичат след Първата световна война. </li></ul><ul><li>1924 - 1926г. учи в Разложката гимназия. </li></ul><ul><li>1926 - 1932 г. в Морското машинно училище във Варна. </li></ul><ul><li>В 6 клас става председател на въздържателното дружество в гимназията. </li></ul><ul><li>На 15 юни 1926г. във в. "Борба" е напечатано първото стихотворение на Никола Вапцаров - "Към светли идеали!" </li></ul>ВВМУ &quot;Никола Вапцаров&quot; - Варна

5. 5. В морското машинно училище <ul><li>От 1929 до 1932 г. на кораба „Дръзки" стажантът Вапцаров е на практика. </li></ul><ul><li>От 25 април до 28 май 1932г. с кораба "Бургас" посещава Цариград, Фамагуста, Александрия, Бейрут, Порт Саид и Хайфа. </li></ul><ul><li>Докато е в морското машинно училище Вапцаров пише над сто произведения - "Косач" , "Хризантеми" ... </li></ul>

6. 6. Поетът - огняр - социалист <ul><li>На работа във фабриката "Българска горска индустрия"АД в село Кочериново - като огняр и после механик. </li></ul><ul><li>Края на 1933 или началото на 1934г. Вапцаров е вече член на БКП. </li></ul><ul><li>През 1934г. е избран за председател. </li></ul><ul><li>През август 1935 година Вапцаров е избран за член на районния комитет на БКП в Рилската долина . </li></ul><ul><li>През 1935 пише драмата " Когато вълната бучи " ; През 1936 е побликувано стихотворението " Един сляп ". </li></ul>

7. 7. Трудни времена <ul><li>През 1936 заедно със семейството си се преместват в София. </li></ul><ul><li>Работи по 12-14 часа в мелницата на братя Бугарчеви. </li></ul><ul><li>Назначен е за техник, но често работи като огняр. </li></ul><ul><li>Докато е на работа поетът отслабва, непрекъснато кашля и се появяват съмнения за туберколоза. </li></ul><ul><li>На 8 октомври 1936г. Постъпва на работа в БДЖ. </li></ul><ul><li>Пише стихотворението "Огняроинтелигентска". </li></ul>

8. 8. Творческа дейност <ul><li>В София пише много от стихотворенията си. </li></ul><ul><li>В."Кормило" - 1936г. - стихотворенията "Родина" и "Горки"; </li></ul><ul><li>В."Нова камбана" - 1937г. - стихотворението "Пушкин" и ласкава резенция за лириката на Христо Радевски. </li></ul><ul><li>В кн. 4-5 "Летец" - 1937г. - обнародва стихотворението "Романтика", което печели първа премия в конкурс на това списание. </li></ul><ul><li>През 1936 - 1942г. пише най-добрите си стихотворения . </li></ul>

9. 9. Последни години <ul><li>Събира подписи в подкрепа на т.нар. Соболева акция. </li></ul><ul><li>Заловен, съден и изпратен в Годеч . </li></ul><ul><li>След завръщането от Годеч - септември 1941г. - той се занимава с дела срещу немските войски. </li></ul><ul><li>Ръководител е на Централна военна комисия. </li></ul><ul><li>Организира снабдяване с оръжия, за което е арестуван. </li></ul><ul><li>На 23 юли е осъден на смърт и същата вечер- застрелян. </li></ul>

10. 10. Световната награда за мир получава посмъртно през 1952г. <ul><li>&quot;...За него - Животът - </li></ul><ul><li>направил бих всичко.&quot; </li></ul>

# data[].attributes.attachment_link.title
Никола Вапцаров

# data[].attributes.attachment_link.description
Successfully reported this slideshow. Published on 1. Никола Йонков Вапцаров 2. Никола Йонков Вапцаров Роден: 7 декември (24 ноември - стар стил) 1909 г. Банско, Османска империя (днес България) Починал: 23 юли 1942 г. София, България Като ученик в Морското машинно училище във Варна 3.

# data[].attributes.attachment_link.title
Никола Вапцаров

# data[].attributes.attachment_link.description
Никола Вапцаров - 100 години от рождението на големия български поет

# data[].attributes.headline
Биография на Никола Вапцаров

# data[].attributes.subject
Биография на Никола Вапцаров

# data[].attributes.body
Никола Йонков Вапцаров, поетът на морето и машините, е роден под най-високия връх на Пирин в гр.Банско през 1909 година. Баща му Йонко Вапцаров на младини, през 1903 и 1912г., заедно с поета Пейо Яворов, участва в борбата за свобода на още поробения по това време македонски край. Майката Елена, културна и образована жена, възпитава децата си в любов към труда, знанието и родината. От нея бъдещият поет е наследил интереса към литературата.

Ученическите години на Никола Вапцаров протичат в трагичните бедни дни след Първата световна война. От 1924г. до 1926г. учи в Разложката гимназия. Увлечението му по литературата вече е сериозно и в ученическия вестник "Борба" излиза първото му напечатано стихотворение "Към светли идеали". Мечтае да завърши пълния курс на гимназията и да следва литература, но по настояване на властния си баща през есента на 1926г. постъпва в Морското машинно училище във Варна, което завършва през 1932г. От суровия казармен режим там търси спасение в любимите книги. Участва в рецитали и театрални постановки, започва да пише системно стихотворения и да ги печата в тогавашните младежки издания. Морското училище събужда у възторжения поклонник на Пирин планина и друга страст – към морето и машините.

След завършване на училището Вапцаров работи като огняр и по–късно като машинен техник във фабриката "Българска горска индустрия" в с. Кочериново. Участва в театрална трупа и се бори за интересите на работниците. През 1934 година сключва брак с Бойка Вапцарова и след като е уволнен от фабриката, се премества със семейството си в София през 1936 година.

През юли умира седеммесечният му син Йонко. От ноември 1938 година е назначен като техник в Държавния екарисаж. В годините 1938-1939 са написани някои от най-хубавите му творби. През януари 1940г. успява да издаде единствената си стихосбирка "Моторни песни".

Веднага след 22 юни 1941г. - нападението на фашистка Германия – БКП мобилизира силите си за въоръжена борба. Вапцаров приема да участва в нелегална дейност като помощник на Цвятко Радойнов във Военната комисия на ЦК на БКП.

На 4 март 1942 г. домът му в София е обискиран и поетът е арестуван. Срещу него е повдигнато обвинение по чл.3 и чл. 16 от ЗЗД. На 23 юли същата година в тунела – стрелбище на Школата за запасни офицери в София заедно с други комунисти Никола Вапцаров посреща куршумите на палачите. През 1952 г. поетът получава посмъртно почетната премия на мира.

# data[].attributes.headline
Десислав Събев XI клас

# data[].attributes.subject
Десислав Събев XI клас

# data[].attributes.attachment_link.title
Никола Вапцаров  - Двубой

# data[].attributes.attachment_link.title
Никола Вапцаров - Прощално

# data[].attributes.headline
Пролет (Пролет моя, моя бяла пролет)

# data[].attributes.subject
Пролет (Пролет моя, моя бяла пролет)

# data[].attributes.attachment_link.title
Никола Вапцаров - Пролет (Пролет моя, моя бяла пролет)

# data[].attributes.headline
Песен на другаря

# data[].attributes.subject
Песен на другаря

# data[].attributes.attachment_link.title
Никола Вапцаров -  Песен на другаря