# data[].attributes.headline
עיתונות בגטו

# data[].attributes.subject
עיתונות בגטו

# data[].attributes.body
בתקופת השואה התקיים תחום עיתונאות בגטו. העיתונים הופיעו ב3- שפות : יידיש, עברית ופולנית. העיתונות הייתה סודית בוורשה ובעוד ערים ואסור היה למועצה של הזקנים או לנאצים לגלות עליה. מטרת העיתונות הייתה להעביר מידע בין האנשים שהיו כלואים בגטו ולפרסם פרשנויות שונות. פרסומי המחתרת הופיעו גם בערים אחרות כמו בקראקוב, וורשה וכו'...

# data[].attributes.body
בורשה  לא היו הרבה מצלמות ואם היה, לא היה המון סרטי צילום ולכן רוב הצילומים היו של גרמנים או מישהו אחר מבחוץ. הנריק רוס ומנדל גרוסמן היו הצלמים היהודים היחידים שמצאתי והם יצרו בחשאי בנק צילומים המספר את הסיפור שך היהודים בגטו.

# data[].attributes.body
In Poland's Warsaw ghetto concerts were given by a symphony orchestra of up to 80 musicians.  There were also chamber music evenings, entertainment and variety shows, choir performances, performances in cafés, Jewish Singspiele (musical comedies), and religious concerts in synagogues.

# data[].attributes.body
בגטו וארשה התקיימו קונצרטים של בערך 80 נגנים, הופעות בבתי קפה, והופעות קומדיה

# data[].attributes.body
בחלק מהגטאות הוקמו קבוצות תאטרון שכללו גם ילדים וגם מבוגרים, ושיחקו לפני תושבי הגטו.
התאטרון היה נוכח במיוחד בגטו ורשה. הוקמו שם חמישה תאטראות שונים בעלי שמות משלהם. סופר שהצפייה בהצגות תרמה רבות לתקווה בגטו ושיפרה את מצב הרוח של התושבים.

# data[].attributes.body
גטו טרזין (צ'כוסלובקיה) נחשב היה לאחד הגטאות בעלי תנאי המחייה הטובים יחסית, הודות לניהול העצמי שלו. במהלך שימושו עיר מעבר של יהודים מאזור גבול צ'כוסלובקיה למחנות ריכוז, חיו בוא במצטבר 140,000 יהודים, מהם שרדו את המלחמה כ- 19,000. בגטו התנהלו חיי תרבות מפותחים ובין היתר התנהלה בוא ליגת כדורגל יהודית. הליגה הייתה ברמה גבוהה מאוד, לרמה שחלק מחבריה ששרדו המשיכו בקריירה ספורטיבית גם לאחר המלחמה. משחקי הכדורגל שהתנהלו בגטו טרזין הופיעו בסרטי תעמולה נאצים בין לאומיים שניסו להראות כמה הומניים וטובים תנאי המחייה בגטאות.

בתרשים נתן לראות את הגטו כולו כשמגרש הכדורגל מסומן בוא בצהוב

# data[].attributes.headline
סדנת היצירה של פרידל דיקר בנדייס

# data[].attributes.subject
סדנת היצירה של פרידל דיקר בנדייס

# data[].attributes.body
פרדיל נולדה בוינה ביולי 1898, היא הייתה אישה יהודיה שלמדה אמנות וארכיטקטורה.

פרדיל הייתה מורה לאמנות ופיתחה שיטות חינוכיות ששילבו יצירה, הבעה וטיפול.

בתקופה שגטו טרזין היה קיים , היא ניהלה סדנת אומנות קטנה לילדים בגטו , וכך עזרה להם להביע את עצמם, ולהעלות את מצב רוחם.

פרדיל התעקשה שהילדים ירשמו את שמם בגדול על הציורים כדי שיהיה זכר, וכך היה.

לאחר שנגמרה המלחמה נמצאו שתי מזוודות ובתוכן כמעט 4500 ציורים של הילדים, וכרגע הם נמצאים במוזיאון היהודי בפראג.

# data[].attributes.body
culture:

the vilna ghetto had a library though twas very unorginized, I mean, really? we give you a bloody library and you can't even
orginize it?? ungrateful pricks they even smuggle books in which.. I don't really care.. gives us more things to burn I don't really know why they didn't ask, I mean if they'd ask me I'll even ask for a book for myself, that would have been nice, there 100s of books and most of them don't look half bad
might even take some of them

# data[].attributes.headline
הנחיות משימת חקר קצרה בזוגות/יחידים:

# data[].attributes.subject
הנחיות משימת חקר קצרה בזוגות/יחידים:

# data[].attributes.body
1. בחרו תחום כלשהו (דוגמאות: ספורט, מדע, מלאכת יד, אמנות, טכנולוגיה, עיתונות, תיאטרון, מוסיקה, צילום, קולנוע, ציור, ספרות....)
2. נסו לגלות האם וכיצד התקיים בגטו מסוים
3. כתבו פוסט ובו המידע הבא: התחום הנבחר, באיזה אופן התקיים בגטו, באיזה גטו או גטאות התקיים, האם זה מפתיע ומדוע.
4. הוסיפו לפוסט תמונה/ציור/סרטון.

# data[].attributes.body
אומנות הייתה דרך להביע את עצמך, דרך "להוציא את האומללות שבך", והיא לא הייתה חובה אלא מותרות. למשל, בוורשה, הייתה ציירת בשם געלע סקשטיין, שציירה את ילדי הגטו בתור דרך להביא את עצמה, להעביר מסר, ולהשאיר סימן.
מעיין ואסנת