# data[].attributes.body
Før 200 e.Kr. skrev folk med helleristninger. Det er førhistoriske bilder skåret inn i stein. Disse bildene finner vi mest i huler eller på fast stein. Bildene er ofte av rette streker fordi det var enklere å skåre rette streker, enn bøyde. Hellereistningene har ofte motiv i jakt og jordbruk.

# data[].attributes.body
I tridsperioden 200 til 700 skrev folk med skriftspåket runer. Runer er rette streker skåret inn i stein eller tre.

# data[].attributes.body
ca. år 700 til 1350

I denne perioden begynte folk å bytte ut runer med den latinske alfabetet. Rundt år 1000.

De som kunne lese og skrive det latinske språket var rike mennesker. Så når svartedøden kom til Norge i 1349, ble disse menneskene mest utsatt. Det er fordi de rike menneskene ofte var sosial i motsettning til de fattige som bodde langt vekk fra byen. Spåket døde ut med svartedøden. Vi bruker fortsatt det latinske alfabetet.

# data[].attributes.body
år 1350 til 1550

Siden de skriftlærde døde i svartedøden, ble spåket de snakket i Norge påvirket av dansk og svensk.

# data[].attributes.body
ca. 1500 til 1850

På denne tiden var dansk det eneste skriftspåket i Norge. Nordmenn lærte etterhvert å lese dansk gjennom kirkespåket, når bibelen var på dansk. Nordmenn snakket fortsatt dialekene sine, men de skrev på dansk.

# data[].attributes.body
I 1814 fikk Norge sin egen grunnlov. På denne tiden var Norge i union med Sverige, men vi skrev og snakket aldri svensk. Grunnloven ble skrevet på dansk.

# data[].attributes.body
Fra 1830-tallet begynte flere å mene at Norge skulle ha et eget skriftspråk. De som mente dette delte seg etter hvert i tre forskjellige retninger.

Det var et felles ønske om å få et nytt skriftspåk, men hva det skulle være ble en stor diskusjon. Etter hvert ble det to tydelige retninger. Noen mente skriftspåket skulle være basert på norske dialekter fra landsbygda. Det andre ville ha en fornorsking av det danske skriftspråket. Dette skjenner vi til i dag som nynorsk og bokmål.

Den tredje rettningen som ble ledet av Johan Sebastian Welhaven, ville fortsatt ha dansk som norges skriftsspåk. Han mente at siden vi har lært å skrive dansk, var det naturlig å fotsette med dansk.

Knud Knudsen: Bokmålets far
Ivar Aasen: Nynorskens far

# data[].attributes.body
Ivar Aasen (1813-1896): Ivar Asen regnes som nynorskens far. Han studerte de norske dialektene ved å resie rund i Norge og skrev ned hvordan folk snakket, og undersøkte sammenhengen mellom dialektene og norrønt. Derretter lå han grunnlaget for landsmaal (nynorsk).

Knud Knudsen (1812-1895): Knud Knudsen regnes som bokmålets far. Han ville fornorske det danske skriftsspåket. Han brukte danske ord han hadde fornorsket i sin egen dikting. Mange likte denne ideen, og riksmålet (bokmål) ble til.

# data[].attributes.body
Henrik Wergeland: Han var dikter og eksperimenterte med norske ord som kunne erstatte dansk. Frontmann for bokmål.

Asbjørnsen og Moe: Videreførte Wergelands arbeid. Når de reiste rundt og samlet eventyr i Norge, skrev de på bokmål og brukte ord fra Wergeland. Dette hadde stor påvirkning.

P.A Munch: Munch var en av de første som kom med ideen om at vi skal bruke dialektene til å lage et helt nytt skriftsspåk. Ivar Aasen videreførte ideen til P.A. Munch og reiste rundt i Norge og samlet dialekter.

# data[].attributes.body
1878: All undervisning i skolen skulle skje «på Børnenes eget Talesprog». Det betyr at lærerne kunne undervise på sin egen dialekt. Før måtte all undervisning være på dansk.

1885: Riksmål og landsmål ble sidestilt (like viktig). Det betydde at det ble lov å bruke begge skriftspråkene offentlig, både i skolen og i samfunnet ellers. Dette vedtaket kalles jamstillingsvedtaket.

# data[].attributes.body
1892: Skolene kunne velge mellom landsmål (nynorsk) og riksmål (bokmål). Flere skoler gikk over til landsmål. Etter jamstillingsvedtaket fikk staten plikt til å bruke begge skriftspråkene.

1906: Noregs Mållag (vil at nynorsk skal bli det offisielle)

1907: Riksmålsforbundet (vil at riksmål skal bli offisielt skriftspåk)

Første halvdel av 1900-tallet: Tanken om samnorsk kom på bordet. Det går ut på å få skriftspråkene til å nærme seg hverandre.

1929: Riksmål ble bokmål, og landsmål ble nynorsk.

# data[].attributes.body
Vi har hatt sror påvirkning fra andre språk. Spessielt fra engelsk.

I dag:
Vi har språklig mangfold/ språklige minoriteter
Bokmål er det dominerende skriftspåket, men rundt 600 000 bruker nynorsk som skriftspråk

Det er fortsatt debatt om sidemål