# data[].attributes.body
רוצה להספיק את כל המטלות של הלימודים בזמן ובזריזות.

להתמקד בזה שאני מספיקה הרבה דברים אחרים.

# data[].attributes.body
רוצה ללמוד את הלימודים לא רק כדי לסמן וי

תגובה: גם רק לסיים את המשימות זה צעד חשוב

# data[].attributes.body
רוצה להצליח להעריך את ההספק שכבר יש לי והדברים שכבר עשיתי ולא להיות במרדף אחרי הדברים שעוד לא עשיתי/הספקתי.

לחזק את ההבנה ש'תפסת מרובה לא תפסת' לפעמים גם מה שכבר יש לי ביד שווה את זה ואת הזמן שדרש ולקח. גם אם לא הספקתי את הכל.

# data[].attributes.body
רוצה להספיק להיות בקצב של החומר, ללמוד לעומק ולא תמיד מצליחה

# data[].attributes.body
כשאת רוצה שיהיה לך שיעור מושלם ואז אולי את הופכת אותו קצת לעמוס ואת צריכה למצוא את האיזון בין השלמות של השיעור בעינייך לעומס שיהיה בכיתה לתלמידות

# data[].attributes.body
תמיד רוצה להרגיש שאני מצליחה בשילוב של עבודה, בית , לימודים ומשהו מתפספס בין אם פספוס של דברים בלימודים,  עייפות בעבודה, לא להיות 100 אחוז עם הבן שלי בשעות שהוא בבית

שינוי ההסתכלות - גם מה שאני כן עושה - זה המון ובכלל לא מובן מאליו והמחשבה הזו רק מייאשת

# data[].attributes.body
הרבה פעמים אני רוצה להשתדל להקשיב בשיעור עד הסוף ולא לעשות עוד דברים במקביל, אבל לא מצליחה כי עמוס או כי לא מצליחה להתרכז וכו'.

תגובה לאחר מכן:
אולי ההבנה שלי שגם אם שיעור אחד אני מצליחה להתרכז בו 100%, אז זה שווה את זה.

# data[].attributes.body
אני מאוד רוצה ללכת לישון בסוף היום כשהבית נקי מסודר אין כלים בכיור וכל דבר במקום ולרוב עיפה ומותשת מהיום או סתם עצלנית

# data[].attributes.headline
ממש רציתי לעשות מלגה מסוימת ואני מתלבטת אם לרדת ממנה כי אני פשוט לא עומדת בעומס הלימודי ובבית

# data[].attributes.subject
ממש רציתי לעשות מלגה מסוימת ואני מתלבטת אם לרדת ממנה כי אני פשוט לא עומדת בעומס הלימודי ובבית

# data[].attributes.headline
אני לא מספיקה להכיר מספיק את התלמידות שלי תוך כדי השיעורים

# data[].attributes.subject
אני לא מספיקה להכיר מספיק את התלמידות שלי תוך כדי השיעורים

# data[].attributes.body
רצון לפתח קשר אישי משמעותי עם תלמידים, ובפועל עיסוק רב מדי בחומר הלימודי ובעניינים טכניים.
תחושה- פספוס, החמצה, התמקדות בשטף העומס במקום בעיקר.

# data[].attributes.body
להשלים קורס שפספסתי כמעט את כולו הסמסטר

# data[].attributes.headline
אני רוצה ללמד אותם לחשוב ולא לגלות איך עושים אבל לפעמים כשמישהי לא מצליחה יותר קל לגלות לה את התשובה כי אין זמן

# data[].attributes.subject
אני רוצה ללמד אותם לחשוב ולא לגלות איך עושים אבל לפעמים כשמישהי לא מצליחה יותר קל לגלות לה את התשובה כי אין זמן

# data[].attributes.body
גם בתוך תרגיל גדול אפשר לכוון חלק ואת מה שיודעים להשאיר לתלמידה לומר

# data[].attributes.body
רוצה להצליח לדבר לעומק עם כל תלמיד ולא מספיקה

שינוי- האפשרות הסתכל אפילו על בוקר טוב וחיבוק בבוקר כאל יחס אמיתי.

# data[].attributes.body
בכל יום של עבודה מעשית אני רוצה להיות הכי טובה שיש- גם להעביר שיעור בצורה טובה ושהתלמידים ילמדו וישמחו בו, גם להספיק לדבר עם

# data[].attributes.headline
רוצה לעשות כל 

# data[].attributes.subject
רוצה לעשות כל 

# data[].attributes.body
קורה לי הרבה שאני רוצה שהלימוד בכיתה יהיה משמעותי ומעמיק, אז אני בוחרת להתעכב עם התלמידים על דברים שהם מעלים במקום לחתוך ולהמשיך הלאה, ואז אני לא מספיקה את המערך. בדר"כ אני מספיקה פחות משתכננתי.. ויש פריסה :)

תיקון- לנסות אפילו פעם אחת בשיעור לשים דגש על ההספק

# data[].attributes.headline
סיטואציה של שילוב הבית והעבודה

# data[].attributes.subject
סיטואציה של שילוב הבית והעבודה

# data[].attributes.body
יש מטלות לימודיות\ עבודה ובמקביל אני צריכה להיות עם המשפחה, לתת גם להם יחס. המקום של להספיק הכל ובמה להתמקד יותר מה להספיק יותר, ומה אולי לוותר קצת. אולי טיפה להוריד מהפרפקציוניזם.

השתנתה לי ההבנה, שגם אם אעשה חלק מהדברים, יש לזה חשיבות. כי כל תיקון קטן הוא תיקון.

# data[].attributes.headline
לימדתי שיעור מחול שבניתי בעצמי, ולא כל המטרות ששמתי לעצמי הצלחתי ליישם , והייתי מאד מתוסכלת ומלאת ביקורת 

# data[].attributes.subject
לימדתי שיעור מחול שבניתי בעצמי, ולא כל המטרות ששמתי לעצמי הצלחתי ליישם , והייתי מאד מתוסכלת ומלאת ביקורת 

# data[].attributes.body
לשמוח במה שכן הצלחתי, אהבתי את החומר של השיעור, ואת ההנאה של הבנות.. ובסך הכל עכשיו נראה לי כמו משהו מאד מוצלח וטוב

# data[].attributes.headline
תמיד אני במערכי שיעור כותבת הרבה חומר שאני רוצה להספיק ובסוף בשיעור עצמו לא באמת מספיק. גם דברים שממש השקעתי בהם. 

# data[].attributes.subject
תמיד אני במערכי שיעור כותבת הרבה חומר שאני רוצה להספיק ובסוף בשיעור עצמו לא באמת מספיק. גם דברים שממש השקעתי בהם. 

# data[].attributes.body
לאחר השיעור- מה שאני מספיקה זה משמעותי וטוב וגם מה שלא אז זה מלמד אותי להמשך.

# data[].attributes.headline
רוצה להספיק להכין שיעורים מושקעים ולא תמיד יש לי את הזמן לזה וזה מייצר לחץ (ספיר כהן)

# data[].attributes.subject
רוצה להספיק להכין שיעורים מושקעים ולא תמיד יש לי את הזמן לזה וזה מייצר לחץ (ספיר כהן)