# data[].attributes.attachment_link.readable_text
כדור הארץ בצילום המפורסם של צוות אפולו 17, "הגולה הכחולה". ניתן לראות בתמונה את יבשת אפריקה ואת דרום-מערב אסיה

כוכב האם

כוכב אם

השמש

מידע כללי

על שם

קרקע, land , כדור

מאפיינים מסלוליים

מרחק ממוצע מהשמש

149,598,023 ק"מ
(1.000001018 AU)

אפואפסיד

152,097,701 ק"מ
(1.016,710,333,5 AU)

פריאפסיד

147,098,074 ק"מ
(0.983,289,891,2 AU)

ציר חצי-ראשי

1 יחידה אסטרונומית, 149,598,023±1 קילומטר

זמן הקפה

1 שנת כוכבים
365.256366 ימים

מהירות מסלולית

‑ ממוצעת

29.783 ק"מ/ שנייה

‑ מקסימלית

30.287 ק"מ/ שנייה

‑ מינימלית

29.291 ק"מ/ שנייה

מספר ירחים

1 - הירח

מאפיינים פיזיים

ממדים

12,742 קילומטר

מסה

‎5.9742×10 ²⁴‎ ק"ג

תאוצת הכובד בקו המשווה

0.99732 ג'י
9.7801 מטר/ שנייה 2

זמן סיבוב עצמי

23:56:4.1 שעות
0.99726968 ימים

מהירות סיבוב עצמי

0.46511 ק"מ/ שנייה (בקו המשווה)

מהירות מילוט

11.186 ק"מ/ שנייה

טמפרטורה מינימלית

−92 ° C
181 K

טמפרטורה מקסימלית

58 ° C
331 K

טמפרטורה ממוצעת

14 ° C
287 K

מאפייני אטמוספירה

כדור הארץ (או ארץ; מכונה גם " העולם") הוא כוכב הלכת השלישי ב מערכת השמש, החמישי בגודלו במערכת, והגדול מבין ארבעת כוכבי הלכת הארציים. על פי הערכות מדעיות, הוא נוצר לפני כ-4.54 מיליארד שנים וכ-20-30 מיליון שנים לאחר מכן רכש את ה לוויין הטבעי היחיד סביבו, הירח. כמיליארד שנים לאחר היווצרותו הופיעו בו ה תאים ה חיים הראשונים. כדור הארץ הוא גרם השמיים היחיד שידוע על קיום חיים בו.

יום כדור הארץ, המצוין ב- 22 באפריל, הוכרז באו"ם ב- 2009, כ יום בינלאומי, המציין מודעות ל הגנת הסביבה של כדור הארץ.

כדור הארץ הוא כדור ה פחוס בקטבים ( ספרואיד אובלי), עם קוטר ממוצע של 12,742 ק"מ בקירוב. כיוון שכדור הארץ פחוס בקטבים, ה רדיוס לכיוון הקטבים קטן מעט יותר מהרדיוס לכיוון קו המשווה, בקטבים 6,356.8 ק"מ, ובקו המשווה 6,378.1 ק"מ. בהתאמה, היקף כדור הארץ סביב קו המשווה הוא 40,075.016 ק"מ, ואילו סביב קווי האורך צפון-דרום הוא 40,007.86 ק"מ. 29.2% מפני כדור הארץ הם יבשה והשאר ימים.

כדור הארץ מסתובב סביב צירו ב מהירות משיקית של כ-0.5 ק"מ לשנייה ונע סביב השמש במהירות של כ-29 ק"מ לשנייה. כדור הארץ סובב סביב השמש ב מסלול אליפטי. השמש מצויה באחד ממוקדי האליפסה. הנקודה הקרובה ביותר לשמש נקראת פריהליון והנקודה הרחוקה ביותר נקראת אפהליון.

עונות השנה נגרמות בשל ה הטיה של ציר הסיבוב של כדור הארץ בזווית של 23.5 מעלות מן האנך למישור סיבובו סביב השמש ( מישור המילקה), ולכן זווית פגיעת קרני השמש משתנה במשך השנה. כלומר, כאשר כדור הארץ סובב סביב השמש, נטייתו גורמת לכך שבחצי המסלול של סיבוב הארץ סביב השמש חצי הכדור הצפוני מקבל יותר שעות שמש מ חצי הכדור הדרומי, כשהאזורים מעבר ל חוג הקוטב הדרומי מצויים בחשכה מוחלטת כל הזמן, ובחצי המסלול המשלים של סיבוב הארץ סביב השמש המצב הפוך. משום כך, לא יתקיימו קיץ ו חורף באותו הזמן גם בחצי הצפוני של כדור הארץ וגם בחצי הדרומי.

במהלך מיליארד השנים הראשונות בהיסטוריית כדור הארץ, החיים הופיעו באוקיינוסים והחלו להשפיע על אטמוספירת כדור הארץ ופני השטח, מה שהוביל לשגשוג אורגניזמים אווירנים ו אל-אווירניים. מספר ראיות גאולוגיות מצביעות על כך שהחיים על פני כדור הארץ החלו לפני 4.1 מיליארד שנים. מאז, השילוב בין המרחק של כדור הארץ מהשמש, התכונות הפיזיות וההיסטוריה הגאולוגית אפשרו לחיים להתפתח ולשגשג.

התאוריה הרווחת היא כי כדור הארץ נוצר לפני כ-4.54 מיליארד שנים, יחד עם כוכבי הלכת האחרים, מהצטברות של גז ואבק שנותרו ב ערפילית לאחר היווצרות השמש. לפי השערת ההתנגשות הענקית, הירח נוצר 20 מיליון שנים אחרי כן, כנראה כתוצאה מהתנגשות עם אובייקט בגודלו של מאדים הקרוי תיאה.

בתחילה היה כדור הארץ מותך, והשכבה החיצונית של הכדור התקררה, מה שיצר את הקרום החיצוני של כדור הארץ. גזים שנפלטו באותה תקופה ופעילות געשית הביאו ליצירתה של ה אטמוספירה הראשונית. עם ירידת הטמפרטורה, מים ו קיטור החלו להתרכז, וכך נוצרו ה אוקיינוסים. יבשות נוצרו, נפרדו והתאחדו מחדש, כאשר פני כדור הארץ עוצבו מחדש במהלך מאות מיליוני השנים הבאות, והצטרפו לכדי יצירת יבשת על. לפני 750 מיליוני שנים לערך החלה להתפרק יבשת העל הראשונה הידועה, רודיניה. מאוחר יותר היבשות התאחדו שוב ויצרו את פנוטיה (Pannotia). פנוטיה התפרקה גם היא לפני 540 מיליון שנים. לבסוף, יצרו החלקים את פנגיאה, שהתפרקה לפני 180 מיליוני שנים.

חלוקה גאולוגית

מדע ה גאולוגיה עוסק בחקר השינויים שחלו ב קרום כדור הארץ, והגאולוגים מחלקים את תולדות כדור הארץ ל עידנים, ל תורים, ל תקופות ול גילים.

פלאוזואיקון

העידן שבא לאחר עידן הפרקמבריון, הוא עידן ה פלאוזואיקון ("עידן החיים הקדום"), נמשך כ-300 מיליוני שנים, עד לפני 250 מיליון שנה בערך. שכבות הסלע מעידן הפלאוזואיקון כוללות שרידי דגים ו דו-חיים. בסוף העידן, הופיעו ראשוני ה זוחלים. רוב מרבצי הפחם, שהם שרידיהם של צמחים, נוצרו בעידן זה. הוא נחלק לשישה תורים: קמבריון, אורדוביק, סילור, דבון, קרבון ו פרם.

מזוזואיקון

העידן שבא לאחר עידן הפלאוזואיקון, הוא עידן ה מזוזואיקון ("עידן החיים האמצעי"), נמשך כ-180 מיליוני שנים והסתיים לפני 65 מיליון שנים בערך. הוא נחלק לשלושה תורים: תור הטריאס, תור היורה ו תור הקרטיקון. בעידן זה התפוררה גונדוונה הקדומה, היבשת הענקית שהשתרעה ברובה ב מחצית-הכדור הדרומי, ליבשות אמריקה הדרומית, אפריקה, אוסטרליה ו אנטארקטיקה, בעוד יבשת לאוראסיה ב מחצית-הכדור הצפוני התפוררה ליבשות אירואסיה ו אמריקה הצפונית. בתור הקרטיקון נוצרו חלק גדול מן השכבות המכסות את פני השטח של ארץ-ישראל. עידן המזוזואיקון, היה תקופת שגשוגם של הזוחלים, ובתוכם גם ה דינוזאורים, והופיעו בו לראשונה צמחים בעלי פרחים, ה יונקים וה עופות. אך בסופו, לפני 65 מיליון שנה בערך, נכחדו רבים מן המינים בהכחדה המונית המכונה הכחדת קרטיקון-פלאוגן. תאוריה מקובלת, אך המדענים חלוקים לגביה, היא שההכחדה נגרמה עקב התנגשות מטאוריט בכדור הארץ.

היבשות לאוראסיה וגונדוונה. באמצע אפשר לראות את ים טתיס.

קנוזואיקון

תור הרביעון, שהחל כאמור לפני כשני מיליון שנים בערך, נחלק לשתי תקופות - ה פליסטוקן וה הולוקן. בפליסטוקן הופיע לראשונה ה אדם. בפליסטוקן, התחוללו גם ארבע תקופות-קרח, תקופות של התפשטות הקרחונים על-פני חלקים גדולים של אירופה ושל אמריקה הצפונית. בין ארבע תקופות קרח אלה, הפרידו תקופות בין-קרחוניות (אינטרגלציאל), חמות יותר, שבהן חלה נסיגת הקרח. תקופת הקרח האחרונה, הסתיימה לפני 15,000 שנה בערך. ב ארץ ישראל מצויות שכבות מתקופת הפליסטוקן ב מישור החוף, ב עמקי הצפון, ב בקעת באר שבע וב נגב המערבי.

הקנוזואיקון, ובפרט המאה האחרונה שבו, מאופיין בשינויי אקלים מהירים יותר מכל תקופה אחרת לפניה, בשל ההתחממות הגלובלית.

הרכב ומבנה כדור הארץ

ערכים מורחבים - גאולוגיה, גאוגרפיה

צורתו של כדור הארץ כפי שנראה מהחלל

כדור הארץ הוא כדור פחוס קטבים ( ספרואיד אובלי), עם קוטר ממוצע של 12,742 ק"מ בקירוב (כיוון שכדור הארץ פחוס בקטבים, הרדיוס שם קטן יותר מאשר הרדיוס שבקו המשווה, בקטבים - 6,356 ק"מ, בקו המשוה - 6,378). פחות משליש מפני כדור הארץ הם יבשה והשאר מכוסים מים. בנוסף למי ה אוקיינוסים, יש גם אחוז קטן של מים ביבשה, ב ימות, אגמים, נהרות, נחלים ו מי תהום.

הרכב כימי וצפיפות

מסת כדור הארץ היא בקירוב ‎5.9742×10 ²⁴‎ ק"ג. המסה מורכבת בעיקר מ ברזל (32.1%), חמצן (30.1%), צורן (15.1%), מגנזיום (13.9%), גופרית (2.9%), ניקל (1.8%), סידן (1.5%), אלומיניום (1.4%). 1.2% הנותרים מורכבים מכמויות זעירות של יסודות אחרים.

היוונים הקדמונים הגיעו כבר בתקופתם למסקנה כי במרכז כדור הארץ קיימת צפיפות חומר גדולה יותר מאשר ב קרום כדור הארץ. אם קבוע הכבידה של כדור הארץ הוא 5.5 קילוגרם לליטר, והצפיפות היחסית של הסלעים על פני כדור הארץ היא 2.7 קילוגרם לליטר בקרוב, הרי במרכז אמור להימצא חומר שצפיפותו עולה על צפיפות סלעי פני השטח. אף אם לוקחים בחשבון את הלחץ של השכבות על פנים כדור הארץ. מכאן המסקנה כי החומרים בפנים כדור הארץ שונים מאלה המצויים על פני כדור הארץ.

המבנה הפנימי של כדור הארץ

תרשים אינטראקטיבי של מבנה כדור הארץ

תצפיות ישירות על הרכבו הפנימי של כדור הארץ מוגבלות ביותר. התצפיות העמוקות ביותר נעשו רובן במימי השקעים העמוקים בסמוך לשוליים החיצוניים של מדף היבשת המערבי של האוקיינוס השקט, כדוגמת תהום צ'לנג'ר ב שקע מריאנה (10,911 מטר), השקע העמוק ביותר בעולם. בשאר חלקי כדור הארץ ניתן לבצע תצפיות במעמקי מכרות וב קידוחי נפט. בכל מקרה המידע המתקבל הוא על חלק קטן מהרדיוס של כדור הארץ שהוא בקירוב 6,370 ק"מ. המדענים אם כן משתמשים במדידות עקיפות כדי למדוד ולחקור את הרכבו הפנימי של כדור הארץ, בשיטות שונות כגון סייסמולוגיה ומדידות כבידה ומגנטיות. בשיטות אלו סווגו שלוש שכבות עיקריות המרכיבות את כדור הארץ: , ו.

גלעין כדור הארץ

גלעין כדור הארץ (או: ליבת כדור הארץ) הוא החומר הנמצא במרכז כדור הארץ, החל מ-2,890 קילומטר מתחת לפני השטח. סביב הגלעין נמצאת המעטפת וסביב המעטפת נמצא קרום כדור הארץ, כשביניהם מפריד תחום אי הרציפות וייכרט-גוטנברג. רדיוס הליבה הוא בערך 3,500 קילומטר. היא עשויה מ ניקל ומ ברזל ומורכבת משכבה חיצונית נוזלית ומליבה פנימית מוצקה. קוטר הגלעין הוא כמחצית מקוטר כדור הארץ, ו מסתו 32.4% ממסת כדור הארץ. ה טמפרטורה המשוערת במרכז הגלעין מגיעה ליותר מ-6,000 מעלות צלזיוס. מקור החום הוא כתוצאה משני תהליכים:

1. אנרגיה כבידתית - כוח הכבידה של כדור הארץ עצמו, אשר יוצר לחץ רב והופך לאנרגיית חום, תהליך זה מרכיב כ-20% מהחום הפנימי.

2. דעיכה רדיואקטיבית - האיזוטופים אשר יוצרים את מירב החום הם: אשלגן-40, אורניום-238, אורניום-235, תוריום-232. תהליך זה מרכיב כ-80% מהחום הפנימי. כתוצאה מהעובדה שרוב החום נוצר מדעיכה של איזוטופים רדיואקטיביים, מדענים מאמינים שגרעינו של כדור הארץ הקדום היה חם הרבה יותר, זאת משום שמספר איזוטופים רדיואקטיביים שהיו אז, טרם השלימו את דעיכתם.

מדענים מעריכים שטמפרטורת הגרעין של כדור הארץ הייתה כפולה לפני 3 מיליארד שנה, חום רב זה האיץ מספר תהליכים, כמו טקטוניקת הלוחות, זרמי הערבול, ועוד.

מעטפת כדור הארץ

קרום כדור הארץ

הידרוספירה

המסה של ההידרוספירה היא כ-‎1.35×10 ²¹‎ ק"ג או כ־1/4400 מהמסה הכוללת של הפלנטה, ולאוקיינוסים יש נפח של כ-‎1.386×10 ⁹‎ קילומטרים מעוקבים. כ-97.5% מהמים הם מים מלוחים, וה-2.5% הנותרים הם מים מתוקים. רוב המים המתוקים, כ-68.7%, מצויים ב מצב צבירה מוצק ( קרח).

טייפון בצילום מתחנת החלל הבינלאומית

הרכבה של האטמוספירה השתנה לכדי צורתה הנוכחית בזכות תהליכי פוטוסינתזה שביצעו אורגניזמים שונים כגון ציאנו-בקטריות ו צמחים, בתהליך ששחרר חמצן לאטמוספירה באופן הדרגתי והפחית את כמות הפחמן הדו-חמצני (תהליך הידוע בשם " אסון החמצן"). הופעת החמצן אפשרה תהליכי נשימה אירובים שצורכים את החמצן וכך נוצר איזון בין שני התהליכים והרכב האטמוספירה התייצב לכדי "האטמוספירה השלישית", הקיימת כיום. הופעת החמצן אפשרה גם את היווצרותה של שכבת האוזון, לה חשיבות רבה בקיום החיים על פני כדור הארץ שכן היא מסננת את ה קרינה האולטרה־סגולה המגיעה מ השמש, המסכנת את היצורים החיים. שכבת האוזון מצויה ברובה ב סטרטוספירה, בגובה של כ-10 עד 50 ק"מ.

לאטמוספירה השפעות נוספות החשובות לקיום החיים, ובהן הגנה מפני גרמי שמים שונים כגון אסטרואידים ו מטאורואידים, אשר חלקם נשרף כליל במהלך ה חדירה לאטמוספירה. גזי החממה שבאטמוספירה, בעיקר אדי מים, פחמן דו-חמצני, מתאן ואוזון, מאפשרים את קיומו של במסגרתו הגזים הללו מחזירים אל הקרקע קרינה תרמית שהיא פולטת, ובכך מאפשרים את מיתון הטמפרטורה על פני כדור הארץ. ללא אפקט החממה, הטמפרטורה הממוצעת בכדור הארץ הייתה 16 - מעלות צלזיוס ולא הטמפרטורה הנוכחית של 15 מעלות צלזיוס. כיום מתרחשת באופן הדרגתי התחממות עולמית, כשרוב הקהילה המדעית סבורה ש תופעה זו נגרמת עקב פליטה מלאכותית של גזי חממה.

הרכב האטמוספירה

מבט מן החלל על השכבות העליונות של האטמוספירה של כדור הארץ

עובי האטמוספירה הוא כ-1,000 ק"מ. היא מחולקת למספר שכבות:

טרופוספירה - הטרופוספירה היא המעטפת הקרובה ביותר לפני השטח ומגיעה לגובה של בערך 7 עד 17 ק"מ, ובה מתרחשות התופעות האקלימיות. ככל שעולים בה הקור יגבר והאוויר ייעשה יותר ויותר דליל.

סטרטוספירה - מתחילה מגובה של כ־7 - 17 עד 50 ק"מ. בניגוד לטרופוספרה, ככל שעולים בה החום יגבר וייעשה בלתי נסבל (טמפרטורה החמה ביותר היא 250°C). מטוסים משייטים ברמות הנמוכות של הסטרטוספירה כדי להימנע ממערבולות אוויר וממזג אוויר בעייתי המצויים בשכבת הטרופוספרה.

- מתחילה מגובה של כ-50 עד 80 - 85 ק"מ. בה רוב המטאוריטים החודרים לאטמוספירה מגיעים כבר לשריפה גמורה.

- השכבה מתחילה מגובה של כ-80 - 85 ק"מ. בשכבת התרמוספירה נמצאת ה בה נבלעת רוב קרינת השמש בעלת אורך גל הקצר מאולטרה סגול ובתהליך ה"בליעה" הופך חלק מהגז ליונים. באזור היונוספירה מתרחשת תופעת זוהר הקוטב.

- השכבה העליונה ביותר של האטמוספירה המהווה את שלב המעבר בין האטמוספירה והחלל החיצון, ואין לה גבול ברור עמו. ישנם מדענים הסבורים שהאקסוספירה אינה חלק מהאטמוספירה וששכבתה העליונה ביותר היא התרמוספירה.

המגנטוספירה של כדור הארץ מגנה עליו מפני חלקיקים טעונים המגיעים ברוח השמש. המגנטוספירה שמקיפה את כדור הארץ (בימין התמונה) צרה בחלק הפונה אל השמש ("יום"), ורחבה בצד השני ("לילה"). (התרשים איננו בקנה מידה)

השפעת השדה המגנטי של כדור הארץ מורגשת עד מרחק גדול בחלל, והשפעתו על חלקיקים המגיעים מ רוח השמש מגדירה אזור הקרוי מגנטוספירה. לרוח השמש יש גם השפעה קטנה על מיקום הקטבים המגנטיים של כדור הארץ. קיום המגנטוספירה מגן על כדור הארץ מפני רוח השמש ומאפשר את קיום החיים על כדור הארץ.

מסלול והסתובבות כדור הארץ

אנימציה של תנועת כדור הארץ סביב צירו

ערכים מורחבים - סיבוב כדור הארץ, נקיפת ציר כדור הארץ

יחסית לכוכבי השבת, כדור הארץ משלים סיבוב אחד, סביב הציר שמחבר את הקוטב הצפוני לדרומי, בזמן ממוצע של 23 שעות, 56 דקות, ו-4.091 שניות (יום אחד בזמן Sidereal). מכדור הארץ, התנועה העיקרית הנראית של גרמי שמים אחרים (מלבד לוויינים או מטאורים) היא סיבוב כלפי מערב בשיעור של 15 מעלות לשעה או 0.25 מעלות לדקה. דבר זה שקול לקוטר הנראה של השמש או הירח בכל 2 דקות (מכדור הארץ קוטרם נראה זהה).

כדור הארץ מקיף את השמש במרחק של כ-150 מיליון ק"מ (ביתר דיוק: מרחק ממוצע של 149,597,870.7 ק"מ, שהם יחידה אסטרונומית אחת), בכל 365.25636 יממות שמש ממוצעות (שנה אחת בזמן Sidereal), אורך הקפה של כ-940 מיליון ק"מ, ובמהירות של כ-108 אלף קמ״ש. מכדור הארץ נראה שהשמש מבצעת תנועה כלפי שאר הכוכבים של כמעלה אחת ביום (או קוטר ירח או שמש בכל 12 שעות) בכיוון מזרח. בגלל תנועה זו, כדור הארץ חוזר ל מרידיאן כל 24 שעות בממוצע. מהירות המסלול של כדור הארץ היא בממוצע כ-29 קילומטרים בשנייה, מהירות שבה ניתן לעבור מרחק השווה לקוטר הכדור (כ-12,756 ק"מ) בתוך 7 דקות, ואת המרחק לירח (384,403 ק"מ) בתוך 4 שעות.

בגלל הזווית בין ציר סיבוב הכדור לציר המסלול שלו סביב השמש, השמש משנה את מיקומה בשמים במהלך השנה (יחסית לצופה העומד על הקרקע). עבור צופה בחצי הכדור הצפוני, כאשר הקוטב הצפוני נוטה כלפי השמש, הימים מתארכים והשמש נמצאת במקום גבוה יותר בשמים, דבר שמוביל לטמפרטורות ממוצעות חמות יותר בגלל הגידול בקרינת השמש שמגיעה לפני השטח של הכוכב. כאשר הקוטב הדרומי נוטה כלפי השמש, מתרחש תהליך הפוך ומזג האוויר קר יותר בממוצע. מעל חוג הקוטב, מגיעים למצב קיצוני שבו יש תקופה בה אין כלל לילה או יום (תופעות אלו קרויות שמש חצות ו ליל קוטב בהתאמה).

כדור הארץ כפי שנראה מהקפת הירח על אפולו 8, 24 בדצמבר 1968

"הירח", הקרוי לעיתים 'לבנה', הוא לוויין יחסית גדול, דמוי ארצי, ש קוטרו קרוב לרבע מקוטרו של כדור הארץ. זהו הלוויין הגדול ביותר ב מערכת השמש שלנו, ביחס ל כוכב הלכת אותו הוא מקיף ( כארון גדול עוד יותר ביחס ל פלוטו, אך פלוטו מוגדר כ כוכב לכת ננסי). יתר הירחים במערכת השמש קרויים "ירחים" על שם הירח של כדור הארץ. בשפה מדעית נפוץ לכנותם לוויינים.

בשנה רגילה (שמשית) יש כ-12.4 חודשי ירח, מכאן שיש שנים בהן יש מופע של הירח 13 פעמים. לדוגמה, אם המופע הראשון של הירח יהיה בתחילת ינואר, יהיו בנובמבר שני מופעים של הירח. ירח מלא המופיע פעם שנייה באותו חודש לועזי בשנה בה יש 13 מופעי ירח מלא נקרא " ירח כחול" (Blue moon), וזה על מנת להבדילו ממופע ירח המתרחש פעם שנייה באותו חודש לועזי, תופעה המתרחשת בתדירות גבוהה יותר. המושג ירח כחול הוא מקור הביטוי "once in a blue moon", המקבילה האנגלית ל"פעם ביובל".

בגלל המשיכה ההדדית הירח נסוג מכדור הארץ בקרוב ל-38 מ"מ בכל שנה, ולמעשה התרחקות הירח מאיטה את סיבוב כדור הארץ סביב עצמו. לאורך מיליוני שנים שינויים זעירים כאלה, ו התארכות היממה על כדור הארץ ב-17 מיקרו שניות בשנה מצטברים לשינויים רבי השפעה. בתור ה דבון היו 400 ימים בשנה, בני 21.8 שעות כל אחד.

בגלל קרבתו המיוחדת של הירח מתאפשרים ליקויי חמה וירח. זאת כיוון ש השמש גדולה מהירח פי 400, ואילו הירח קרוב יותר פי 400.

אם יחס ההקטנה של מערכת כדור הארץ-ירח היה עומד על 1:42,000,000, כי אז קוטר כדור הארץ היה כ-30 ס"מ (גודל של דגם תקני), וגודל הירח היה כגודלו של כדור בסיס (כ-7 ס"מ קוטר), והמרחק בניהם היה כ-9 מטרים. ממרחק כזה לאיש העומד היכן שדגם כדור הארץ, הירח היה נראה כגודל מחק בקצה עיפרון.

המחשת המרחק בין כדור הארץ לירח והיחס בינו לבין גודלם של גרמי השמים (התמונה היא בקנה מידה נכון. כל פיקסל בגודלה המקורי של התמונה מייצג כ-100 קילומטר. בתצוגה זו כל פיקסל מייצג כ-500 קילומטר). למעשה רוב תמונות מערכת השמש, לא מצוירות נכון בקנה מידה של המרחק.

התאמה ליצורים חיים

כוכב-לכת בו מתקיימים תנאים התומכים בקיום של יצורים חיים נקרא ראוי למגורים (habitable), גם בטרם אלה התפתחו בו. מידת יכולתו של המדע לזהות כוכבי-לכת כאלה אינה ברורה, משום שהאדם מכיר מדגם של כוכב-לכת יחיד בו מתקיימים חיים מסוימים, ומשום שצורות החיים היחידות שהוא מכיר הן כאלה היכולות להתאים דווקא לכוכב-לכת זה.

כדור הארץ מספק את התנאים לקיום חיים (כפי שאנו מבינים אותם כיום): הימצאות מים במצב נוזלי, סביבה בה מולקולות אורגניות יכולות להתקיים ולהגיב זו עם זו, וכניסה של זרם אנרגיה גדול מספיק כדי לאפשר מטבוליזם. הפרמטרים המאפשרים את יצירת החיים ואת המשך הקיום שלהם, כוללים את מבנה השמש ומערכת השמש, המרחק של כדור הארץ מהשמש, השונות במסלול שלו סביבה, קצב הסיבוב שלו סביב צירו, זווית הציר, ההיסטוריה הגאולוגית של הכדור, וקיום של אטמוספירה ושל שדה מגנטי מגן.

לפעמים טוענים כי כלל צורות החיים בכדור הארץ יוצרים "ביוספרה". לרוב מאמינים כי ביוספרה זו החלה להתפתח לפני 3.5 מיליארד שנים. מדענים מאמינים כי ביוספורות דומות לכדור הארץ הן דבר נדיר.

הביוספרה מחולקת למספר ביומות, המאוכלסות על ידי בעלי חיים וצמחים שבהרחבה יש ביניהם קווי דמיון. על פני האדמה, קווי רוחב ראשיים וגובה מעל פני הים מפרידים בין ביומים שונים. באופן יחסי, ביומים יבשתיים בחוג הארקטי והאנטארקטי או בגבהים גבוהים שוממים מצמחים וחיות, בעוד שבממוצע, מגוון המינים הגבוה ביותר נמצא באזורי קו המשווה.

"משאבי טבע" הם חומרים ומרכיבים טבעיים בסביבה שהאדם משתמש בהם לתועלתו. בין משאבי הטבע אפשר למנות: קרקע, אוויר, מים, מזון, מינרלים, חומרי גלם, אזורי מחיה, צמחייה, בעלי חיים ומתכות. המונח משאבי טבע משמש גם לציון חומרים אותם צורכים אורגניזמים החיים ב בית גידול מסוים.

סכנות טבעיות וסביבתיות

פגיעת אסטרואידים

קיצם של החיים על פני כדור הארץ יכול להגיע מפגיעה מקבוצת אסטרואידים בשם אסטרואידי אפולו. האסטרואיד " 99942 אפופיס". הראשון לקבל דרגה 4 ב סולם טורינו כיוון שהיה חשד שמעבר ליד כדור הארץ ב- 2029 שיגרום לשינוי מסלול שיביא להתנגשות עם כדור הארץ ב- 2036. לאחר תצפיות נוספות במהלך השנים שהביאו לחישוב מדויק של המסלול התברר כי אפופיס יעבור ב- 13 באפריל 2029 במרחק של כ-32,000 ק"מ מכדור הארץ, ודרגת הסיכון שלו ירדה לאפס. אסטרואיד אחר יכול לפגוע בכדור הארץ הוא האסטרואיד שיש לו הסתברות של 1:4000 לפגוע בכדור הארץ ב-2880.

מחסור במשאבים

אידאולוגיות כגון סביבתנות, שואפות להתמודד עם בעיית המחסור במשאבים באמצעות אחריות חברתית, אישית ופוליטית, או באמצעות מחקר ופיתוח.

נכון למרץ 2018 אוכלוסיית כדור הארץ נאמדת בכ-7.6 מיליארד בני אדם. הצפיפות הממוצעת היא כ-50 איש ל קילומטר רבוע (ללא התחשבות באנטארקטיקה).

כשני שלישים מהאוכלוסייה הם ביבשת אסיה (כ-2.6 מיליארד בסין והודו בלבד). היבשת הצומחת ביותר היא אפריקה, שקצב הגידול השנתי בה הוא כ-2.5 אחוז לשנה, ואילו באירופה שיעור הגידול הוא זניח. בישראל, לשם השוואה, שיעור הגידול עומד על כ-2 אחוזים לשנה

כדור הארץ בתרבות

הגולה הכחולה 2007

אטימולוגיה

🜨

ה סימול התקני של כדור הארץ הוא צלב המוקף בעיגול. סמל זה ידוע בשם "צלב הגלגל", "צלב השמש", "צלב אודין" או "צלב האישה". בתרבויות שונות היה לסימן זה משמעויות שונות, והוא מסמל כיום את נקודות המצפן, כדור הארץ והאדמה. גרסה נוספת של הסמל היא צלב בראש העיגול בדומה ל-"Globus cruciger" סמל נוצרי ל סמכות, ששימש גם כסמל אסטרונומי קדום של כדור הארץ.

דגל כדור הארץ

דגל כדור הארץ הוא דגל שעוצב על ידי הסטודנט השוודי אוסקר פרנפלדט. הדגל, לטענתו, אמור לשמש כדגל הרשמי של כוכב הלכת ארץ בעתיד. בנוסף, פרנפלט רואה בדגל סיבה לאחדות המין האנושי בדרך לחלל. החזון של יוצרי הדגל ומפיציו הוא לשגר חללית למאדים שבה יונף דגל האנושות כולה ולא דגל לאומי, וזה יהיה סימן לאחדות אנושית. פרנפלדט אמר כי "במסעות הנוכחיים לחלל החיצון משתמשים בדגלים של לאומים שונים בהתאם למדינה שמממנת את המראה. עם זאת, הנוסעים בחלל הם לא רק נציגים של מדינותיהם. הם נציגים של כדור הארץ".

השקפות מודרניות

בתרבות הפופולרית

הארץ התיכונה של ג'ון רונלד רעואל טולקין שוכנת ב ארדה שמעוצבת תחילה כאדמה שטוחה. עם זאת, לאחר שקיעתה של נומינור בסוף העידן השני, ואלינור (מקום משכנם של האלים) יוצאת מתחומי ארדה, וזו הופכת לכדור עגול.

בסדרה ה מדריך הטרמפיסט לגלקסיה הציע דאגלס אדמס כי כדור הארץ, כולל היצורים החיים עליו, הוא למעשה מחשב ענק שהוזמן על ידי העכברים. לאחר שקיבלו העכברים את התשובה לחיים, היקום וכל השאר היה עליהם לנסות למצוא את השאלה המתאימה לתשובה זו, ולשם כך נבנה כדור הארץ על ידי חברה לבניית פלנטות. כדור הארץ נהרס על ידי "ווגנים" משום שהוא מפריע להקמתה של אוטוסטרדה-בין חללית.

בקרב מספר סופרי פנטזיה כדור הארץ מקושר לכדורי ארץ או לפלנטות אחרות ביקומים מקבילים, ביניהם סדרת נרניה ו חומריו האפלים.

בשנת 1988 כדור הארץ הנתון בסכנה נבחר ל איש השנה של המגזין "טיים".

עתיד כדור הארץ

עתיד הפלנטה קשור קשר הדוק למחזור החיים של השמש. הליום המצטבר בליבת השמש יגרום לכך שכמות הקרינה המופצת מהשמש תגדל לאיטה. כמות קרינת השמש צפויה לגדול בכ-10% במשך ה-1.1 מיליארד השנים הבאות, ובכ-40% במהלך 3.5 מיליארד השנים הבאות. מודלים אקלימיים מצביעים על כך שגידול כזה בקרינה צפוי להוביל להשפעות נוראיות על החיים בכדור הארץ, כולל לדוגמה האפשרות של אובדן האוקיינוסים.

כחלק ממחזור החיים של השמש, היא צפויה להתרחב ולהפוך ל ענק אדום בעוד כ-5 מיליארד שנים. מודלים מצביעים על כך כי היא תתפשט עד לכ-99% מהמרחק למסלול הנוכחי של כדור הארץ. עם זאת, עד אז מסלול כדור הארץ עשוי להתרחב עד פי 1.7 מהמסלול הנוכחי בגלל הירידה במסה של השמש. כך שייתכן שכדור הארץ לא יבלע על ידי השמש, אם כי רוב או כל החיים על פני הכדור צפויים להיכחד בגלל קרבת השמש לכדור הארץ. עם זאת מודלים מאוחרים יותר מראים כי ייתכן וכדור הארץ יבלע בשמש וייהרס בה בגלל השפעות של גאות וכבידה.

מחזור החיים של השמש

קישורים חיצוניים

אשכול כתבות על כדור הארץ, באתר "הידען"

שעון כדור הארץ יום/לילה(הקישור אינו פעיל, 5.1.2024)

סלעים שגילם מוערך ב-4.28 מיליארד שנה התגלו בקוויבק שבקנדה, באתר אוניברסיטת מקגיל

המכון למדעי כדור הארץ, באתר האוניברסיטה העברית בירושלים

האנציקלופדיה למדעי כדור הארץ, באתר המכון למדעי כדור הארץ באוניברסיטה העברית

יגאל גלילי, מי אמר שהעולם הוא כדור?, כמעט 2000 5, חורף 1995

אבי בליזובסקי, ‏האם יוכלו בני האדם לשלוח רובוטים למרכז כדור הארץ?, באתר "הידען", 22 במאי 2003

How the Earth Was Made: Birth of the Earth, 2009, סרט באתר יוטיוב

ארז גרטי, נושא חודש מאי 2013 - כדור הארץ, במדור "מאגר המדע" באתר של מכון דוידסון לחינוך מדעי, 1 במאי 2013

חסרי מנוח: מהירות כדור הארץ ביקום, באתר סוכנות החלל הישראלית

יורם שורק, ‏דברים שיורמים יודעים:איך שקלו את כדור הארץ?, באתר "הידען"

Henry Cavendish's Experiment - ניסוי למציאת משקל כדור הארץ 1798

כדור הארץ, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)

כדור הארץ (כוכב), דף שער בספרייה הלאומית

הערות שוליים

1. ^ Dalrymple, G.B. (1991). The Age of the Earth. California: Stanford University Press. ISBN 0-8047-1569-6.
Newman, William L. (2007-07-09). "Age of the Earth". Publications Services, USGS. נבדק ב-2007-09-20 .
Dalrymple, G. Brent (2001). "The age of the Earth in the twentieth century: a problem (mostly) solved". Geological Society, London, Special Publications. 190: 205-221. doi:10.1144/GSL.SP.2001.190.01.14. נבדק ב-2007-09-20 .
Stassen, Chris (2005-09-10). "The Age of the Earth". The TalkOrigins Archive. נבדק ב-2007-09-20 .

2. ^ R. Canup and E. Asphaug (2001). "Origin of the Moon in a giant impact near the end of the Earth's formation". Nature. 412: 708-712. doi:10.1038/35089010.

3. Elizabeth A. Bell, Patrick Boehnke, T. Mark Harrison, Wendy L. Mao, ^ Potentially biogenic carbon preserved in a 4.1 billion-year-old zircon, Proceedings of the National Academy of Sciences of the United States of America 112, 2015-11-24, עמ' 14518-14521 doi: 10.1073/pnas.1517557112

4. Dalrymple, G. Brent (1991). The Age of the Earth. Stanford: Stanford University Press. ISBN ^ 0-8047-1569-6 .

5. A. Morbidelli, J. Chambers, J. I. Lunine, J. M. Petit, ^ Source regions and time scales for the delivery of water to Earth, Meteoritics and Planetary Science 35, 2000-11-01, עמ' 1309-1320 doi: 10.1111/j.1945-5100.2000.tb01518.x

6. ^ http://www.americanscientist.org/template/AssetDetail/assetid/34004;jsessionid=aaa4W2jLnnG9QG(הקישור אינו פעיל, 9.12.2020)

7. Jhon W. Morgan, & Edward Anders, "^ Chemical composition of Earth, Venus, and Mercury", Proceedings of the National Academy of Sciences vol.77 (12), 1980

8. ^ דהיינו משקל כדור הארץ הוא פי 5.5 ממשקל כדור מים בעל גודל דומה

9. שלמה שובאל, ^ צפונות כדור הארץ, האוניברסיטה הפתוחה, 2006, עמ' 35

10. ^ Science: Ozone Basics, אתר NOAA

11. ^ Earth-Moon Scale Model, סרטון בערוץ "Geoff Holt", באתר יוטיוב (אורך: 05:40)

12. ^ The International Flag of Planet Earth, The International Flag of Planet Earth (באנגלית)

13. ^ למה צריך דגל לכדור הארץ?, באתר אנציקלופדיה אאוריקה

14. ^ Elizabeth Howell 20 May 2015, 1 Is This 'International Flag of Planet Earth' the One We'll Plant on Mars?, Space.com (באנגלית)2

השוואת גדלים בין גרמי שמים (בכל תמונה מימין לשמאל):
1. כדור הארץ > נוגה > מאדים > כוכב חמה
2. צדק > שבתאי > אורנוס > נפטון > כדור הארץ
3. סיריוס > השמש > פרוקסימה קנטאורי > צדק
4. אלדברן > ארקטורוס > פולוקס > סיריוס
5. ביטלג'וז > אנטארס > ריג'ל > אלדברן
6. UY במגן > NML בברבור > VY בכלב גדול > ביטלג'וז

# data[].attributes.attachment_link.title
כדור הארץ - ויקיפדיה

# data[].attributes.attachment_link.description
כוכב האם כוכב אם השמש מידע כללי על שם קרקע, land , כדור מאפיינים מסלוליים מרחק ממוצע מהשמש 149,598,023 ק"מ (1.000001018 AU) אפואפסיד 152,097,701 ק"מ (1.016,710,333,5 AU) פריאפסיד 147,098,074 ק"מ (0.983,289,891,2 AU) ציר חצי-ראשי 1 יחידה אסטרונומית, 149,598,023±1 קילומטר זמן הקפה 1 שנת כוכבים 365.256366 ימים מהירות מסלולית ‑ ממוצעת