# data[].attributes.headline
Gruppe 1 “Okay, siger jeg, saa faar vi et barn.” S.10

# data[].attributes.subject
Gruppe 1 “Okay, siger jeg, saa faar vi et barn.” S.10

# data[].attributes.body
“Hun er også kedelig, fuldstændig fantasiforladt, siger jeg, det er nærmest beroligende at hun har taget stoffer, det viser da en form for initiativ, en sund nysgerrighed om man vil”

# data[].attributes.body
“sådan er jeg altså ikke i dag, siger jeg, jeg tager livet med oprejst pande”

“Til Gengæld har jeg et knust hjerte”

# data[].attributes.body
I dette afsnit bliver man præsenteret for jeg’ets måde at håndtere modstand på. Det er nærmest barnlig tilgang til alt der er hårdt og selv når hun bliver konfronteret med det af hendes veninde Mulle benægter hun også på en nærmest teatralsk måde. Dette understreger blot at hun til dels stadig sidder fast i en barnlig verden, hvor alt der er uretfærdigt er ubærligt.

# data[].attributes.body
Relationen mellem jeg’et og kaeresten er meget opspaendt, dog virker det som om diskussionen er meget ensidig, i det, at det er kaeresten der foeler at der er problemer. Det er som om hun foeler et splid, hvilket antyder et brud i fremtiden. Jeg’et proever ihaerdigt at ‘please’ kaeresten, hvilket kunne tyde paa at forholdet betyder mere for hende en for kaeresten.

# data[].attributes.body
"Det er en mand, siger jeg".

"Han siger det var hyggeligt, og at han gerne vil lære mig bedre at kende. Det tror jeg faktisk ikke at du vil, siger jeg langsomt".

# data[].attributes.body
jeg håbede bare jeg ville vågne en morgen og få lyst til alle de ting hun drømmer om

# data[].attributes.body
“Jeg egner mig bare ikke så godt til parforhold, siger jeg langsomt. Mor siger at det er typisk for enebørn. At jeg måske fik for meget opmærksomhed som lille. Nå, siger jeg. Hun stryger mig over kinden”.

# data[].attributes.body
Før har jeg'et har været sur og indebrændt over at forholdet stoppet, men nu så småt begynder at se hvorfor. Og at det gav mening.

# data[].attributes.body
"I er lyden af det musikstykke du øvede dig på 35 gange om dagen. I er alle de nedbrydende samtaler om hvad I forventer af et parforhold"

# data[].attributes.body
“Ægteskabet er en vanvittig ambition, siger jeg, ideen om at noget menneske på noget som helst plan skulle kunne forbinde sig til et andet menneske er utopisk.”

Først på siden til midten af side 61.

# data[].attributes.body
“jeg når til fjerde vers. det er vemodigt at skilles ad, synger jeg og begynder at græde”

# data[].attributes.body
Det er hendes refleksion over bryllupper. Og begrebet om at blive gift. Hun mener det er overvurderet og utopisk at tænke at mennesker kan holde sig til en person. Det tyder meget på nogle aggressioner og noget jalousi fra hovedpersonen, som kommer fra det hun selv døjer med. Fordi hun kan ikke få kærligheden til at lykkes.