# data[].attributes.headline
Релігійний склад населення світу й України

# data[].attributes.subject
Релігійний склад населення світу й України

# data[].attributes.headline
Дживага Ірина 

# data[].attributes.subject
Дживага Ірина 

# data[].attributes.body
Релігія (від лат. religio — зв'язок) — особлива система світогляду та світосприйняття конкретної людини або групи людей, набір культурних, духовних та моральних цінностей, що обумовлюють поведінку людини.

У широкому сенсі, як суспільний інститут, релігія — це сукупність вірувань і віровчень, наявних у суспільстві. Вона включає до свого складу сукупність звичаїв, обрядів, правил життя і поведінки людей і т. д. Вивченням релігії займається наука релігієзнавство.

Всупереч розповсюдженій думці, що релігія обов'язково передбачає віру у Бога (особу-творця), поняття «атеїзм» не повинно протиставлятися поняттю "релігія". Деяким релігіям (буддизм, наприклад) притаманна відсутність віри в персоніфікованого бога.Інколи такі релігії називають атеїстичними.

Існує таке поняття, як релігійна свідомість. Це сукупність образів, уявлень, почуттів та переживань, що мають своїм предметом священне, вище та істинне буття (або ж чудесне) та такі, що спрямовані до означених предметів.

У вузькому розумінні релігія — віра в існування надприродних — персоніфікованих чи ні — сил, що супроводжується переконанням у здатності цих сил або сили (Бога, богів, Абсолюту, Космосу тощо) впливати на Всесвіт та на долю людей. Ця віра відбивається в думках, відчуттях і волі людини, включає в себе певний етичний кодекс, виражається в певному способі поведінки та/або ритуалах, за допомогою яких людина шукає схвалення та прихильності Бога або богів. За визначенням теолога Ганса Кюнґа, релігія є соціально-індивідуально реалізованим, втіленим в традиції та спільноту відношенням до чогось, що перевищує або охоплює людину та її світ, — до якоїсь, як би її не розуміли, найвищої правдивої дійсності (Абсолютне, Бог, Нірвана); на відміну від філософії, в релігії йдеться про слово та шлях спасіння.

# data[].attributes.headline
Дживага Ірина 

# data[].attributes.subject
Дживага Ірина 

# data[].attributes.body
Віровчення, як системи вірувань, часто розглядають по відношенню до віри в Бога і поділяють так:

єдинобожжя (грецьк.монотеїстичні).
багатобожжя (грецьк.політеїстичні).
безбожжя (грецьк.атеїстичні) або матеріалізм.
Для монотеїзму властива віра в єдиного Бога, верховну істоту, Бога-творця. Для політеїзму характерна віра в пантеон різних богів, кожен з яких має свою область впливу. Для безбожжя характерне заперечення існування Бога і визнання світового начала, як безособової субстанції (матерія, рух, дао, дійсність, суще, буття і т. д.).

За походженням та світоглядними підвалинами впливові сучасні віровчення поділяються на авраамітичні та дгармічні. Головні авраамітичні віровчення (ті, які походять від віровчення праотця Авраама): юдаїзм, християнство та іслам. Авраамітичні релігії мають спільні корені у віруваннях древніх євреїв. Для дгармічних релігій характерна віра в цикл перенароджень самсару та карму. Дгармічні релігії зародилися в Стародавній Індії, звідки поширилися в інші країни світу. До дгармічних релігій належать індуїзм, буддизм, джайнізм, сикхізм.

Варто звернути увагу, що в історії людського суспільства єдинобожжя, безбожжя (матеріалізм) і багатобожжя в усі часи були тісно переплетені, що можна пояснити тим, що вони є різними способами опису сущого, навколишньої дійсності.

# data[].attributes.headline
Дживага Ірина 

# data[].attributes.subject
Дживага Ірина 

# data[].attributes.body
Функції релігії
Світоглядна: релігія сповнює життя особливим сенсом, значенням, за переконанням вірян

Компенсаторна: релігія компенсує людині її залежність від природних та соціальних катаклізмів, зменшує відчуття власної немічності, допомагає переживати важкі випробування, страх перед смертю.

Комунікативна: спілкування вірян між собою, «спілкування» із богами, янголами, душами померлих та святих

Регулятивна: усвідомлення індивідом складу певних цінностей, моральних норм, які випрацьовуються в кожній релігіозній традиції, виступають своєрідною програмою поведінки людей.

Інтегративна: допомагає людині усвідомити себе частиною єдиної релігійної спільноти, що закріплена спільними цінностями, дає можливість самоствердження людині у суспільстві, у якому такі ж самі погляди

Політична: лідери різних спільнот та держав використовують релігію для виправдання своїх дій, об'єднання або навпаки роз'єднання людей за релігійними ознаками заради своїх політичних цілей.

Культурна: релігія сприяє поширенню культури групи-носія (писемність, іконопис, музика, етикет, мораль, філософія і т. д.)

Дезінтегруюча: релігія може бути використана для роз'єднання людей, розпалювання ворожнечі або навіть війн між різними релігіями, конфесіями або навіть всередині релігійної групи.

# data[].attributes.headline
Світові віровчення

# data[].attributes.subject
Світові віровчення

# data[].attributes.headline
Кушнір Катерина

# data[].attributes.subject
Кушнір Катерина

# data[].attributes.body
Передумови виникнення буддизму. Буддизм — найстаріша світова релігія — виник як реакція не брахманських шарів давньоіндійського населення на брахманізм.
Спочатку він був внутрішньою реформаторською течією в індуїзмі. Його виникненню сприяло те, що індуїзм, ускладнений і філософський в теорії, став дуже корумпованим, пристосовницьким на практиці.
Всі не брахмани вважалися другорядними, неповноправними послідовниками тієї чи іншої доктрини. Це зумовило посилення прагнень створити нову, альтернативну доктрину, що змогла б протистояти брахманській мудрості. Найбільш розробленою і впливовою системою став буддизм, виникнення якого зв'язане з ім'ям Сіддхартхи Гаутами (Будди)

# data[].attributes.headline
Кушнір Катерина

# data[].attributes.subject
Кушнір Катерина

# data[].attributes.body
Основи християнського вчення
Послідовники Ісуса Христа — християни — вірять в єдиного Бога, який виступає в трьох іпостасях: Бога-Отця, Бога-Сина, Бога-Духа Святого (Свята Трійця). Бог — першопочаткова, безпричинна Істота, яка існує вічно і не має початку в часі. Бог-Отець Своїм Словом створив весь видимий і невидимий нами світ. Бог-Син (Логос, Слово) народився від Отця до початку часів, тобто Син спів вічний Отцю.
Заради спасіння людства Бог Слово зійшов з небес і втілився від Духа Святого і Діви Марії й став Боголюдиною Ісусом Христом, який за гріхи людства був розіп'ятий, а згодом похований. На третій день після цього Ісус Христос воскрес, а потім вознісся на небо. Християни очікують, коли Ісус Христос прийде вдруге і стане судити всіх живих і мертвих, кожному по його заслугах, після чого встановиться Царство Боже.
Християни вірять в існування пекла і раю, де, відповідно, грішники і праведники проводять своє загробне життя.
Священна книга християн — Святе Письмо — Біблія складається з двох частин: Старого Заповіту і Нового Заповіту. Старий Заповіт включає в себе 50 книг (православні вважають канонічними 39, а католики та протестанти — всі 50). У Новому Заповіті 27 книг.

# data[].attributes.headline
Кушнір Катерина

# data[].attributes.subject
Кушнір Катерина

# data[].attributes.body
Іслам
Іслам є однією з трьох світових релігій. Він виник в західній частині Аравійського півострова у період розпаду родоплемінного паду. в умовах, копи намітилась тенденція до об'єднання арабських земель. Мусульманство зазнало суттєвого впливу з боку двох сусідніх релігій — іудаїзму та християнства, від яких нова релігія сприйняла шерег догматичних та обрядових положень.
Водночас, сформувавшись в умовах менш розвинутого суспільства, іслам і за своєю догматикою, і за ритуалом набагато простіший, доступніший для простих людей. Нескладні й етичні норми ісламу. На відміну від християнства і тим більше іудаїзму, в ньому відсутні моральні норми, які складно виконувати.

# data[].attributes.headline
Кушнір Катерина

# data[].attributes.subject
Кушнір Катерина

# data[].attributes.body
Християнство
Християнство — найбільш поширена і одна з найбільш розвинених релігійних систем сучасного світу. Християнство багатьма своїми коренями сягає в культуру стародавнього Сходу, звідки черпало свій багатий догматичний і ритуальний потенціал. Однак це саме та єдина релігія (якщо не враховувати її поділу на численні церкви, віросповідання, секти), яка характерна саме для західного світу на противагу східному з йо го дуже різними релігійними системами.
Важко знайти куточок землі, де б не здійснювали роботу християнські місіонери. Християнська релігія розпадається на ряд самостійних напрямів. Зберігаючи в основному ортодоксальні положення християнської догматики, ці напрями відрізняються один від одного своєрідним тлумаченням деяких догматів, окремими особливостями культу.
Християнська релігія виникла в першому сторіччі нашої ери в умовах розвинутого суспільства з гострими політичними, економічними та соціальними суперечностями в одному з найдавніших осередків земної цивілізації — Палестині. Більшість населення цього регіону сповідувала іудаїзм, який на початку нової ери переживає глибоку кризу. Світська влада в особі царя Ірода та духовна влада жерців Єрусалимського храму поступово втрачали вплив на широкі верстви населення.
Серед іудеїв поширювалися очікування месії, передвіщеного старозаповітними пророками. З'явилося чимало проповідників, які оголошували себе месією і обіцяли врятувати іудейський народ. Один з таких проповідників — Ісус — привернув до себе увагу людей надзвичайно виразними промовами, що містили в собі основи нового релігійного вчення і вражали проникливістю в глибини людської душі. Саме Він і був визнаний Месією.

# data[].attributes.headline
Найпоширеніші церкви в Україні 

# data[].attributes.subject
Найпоширеніші церкви в Україні 

# data[].attributes.headline
Довгохатько Аліна

# data[].attributes.subject
Довгохатько Аліна

# data[].attributes.body
Софія Київська. Одвічна мудрість

Більш як тисячу літ цей храм спостерігає за життям Києва. Він бачив київських князів, митрополитів, літописців…

Перший камінь у фундамент Софії Київської заклав Володимир Великий у 1011 році. Його син Ярослав Мудрий завершив справу батька й добудував храм. Його присвячено Премудрості Божій, він мав утверджувати християнство в Русі.

# data[].attributes.headline
Довгохатько Аліна

# data[].attributes.subject
Довгохатько Аліна

# data[].attributes.body
Софія Київська

# data[].attributes.headline
Довгохатько Аліна

# data[].attributes.subject
Довгохатько Аліна

# data[].attributes.body
Києво-Печерська лавра

# data[].attributes.headline
Довгохатько Аліна

# data[].attributes.subject
Довгохатько Аліна

# data[].attributes.body
Києво-Печерська лавра. Заповідна обитель

Історія однієї з найвизначніших християнських святинь почалася з ченця Антонія з Чернігівщини, який прийняв постриг на Афоні. У 1051 році Антоній оселився на Берестовому в печері. Люди швидко дізналися про схимника.

До нього йшли за благословенням, порадою. У Антонія з’явилися учні, один із них, Феодосій, став співзасновником обителі. За кілька років над печерою побудували дерев’яну церкву на честь Успіння Пресвятої Богородиці.

# data[].attributes.headline
Довгохатько Аліна

# data[].attributes.subject
Довгохатько Аліна

# data[].attributes.body
Спасо-Преображенський собор у Чернігові. У східному стилі

Спасо-Преображенський собор у Чернігові змагається із Софією Київською за титул найстарішого храму з тих, що збереглися в Україні. Його було закладено 1030 року.

Цей храм завжди був найголовнішою святинею Чернігівсько-Сіверської землі та князівською усипальнею.

Його творцем був син Володимира Мономаха та брат Ярослава Мудрого – Князь Мстислав Тмутараканський. Оскільки доти він князював у Тмутаракані, то й майстрів запросив звідти. Тому архітектурні форми храму з елементами, що використовувалися в Малій Азії та на Закавказзі. Завершилося будівництво при великому князі київському Святославі, який теж похований у Чернігові.