# data[].attributes.body
Joan Subirats destaca el paper dels esplais

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Joan Subirats, catedràtic de ciències polítiques a la UAB i tinent d'alcalde de l'Ajuntament de Barcelona, responsable de les àrees de cultura i educació, planteja la crisi del coronavirus com una avantsala que obre un escenari de riscos i possibilitats. El perill de cedir la nostra intimitat en pro del bé comú i acabar cedint a lògiques controladores i totalitàries es contraposa a l'oportunitat d'implementar les xarxes de solidaritat.

Sigui com sigui, però, la sortida de la crisi, Subirats assegura que "no és tan fàcil tornar a la normalitat " i, és més, considera que "potser tampoc volem tornar-hi". Com seran les ciutats quan puguem sortir de casa en la nova normalitat? Tindrem por els uns dels altres i primarà la por al contagi abans que el contacte? Si no es poden reprendre els espais públics i no es poden fer manifestacions, com serà la protesta? Parlem de com serà, al cap i a la fi, el nostre tracte amb la ciutat, amb l'altre, desprès de la pandèmia.
Fa unes setmanes va publicar un article a Ctxt en què citava a Boaventura de Sousa Santos, qui deia que la normalitat era una crisi permanent. Com creu que aquesta pandèmia ha evidenciat que la nostra normalitat era, precisament, una excepcionalitat?
Boaventura diu que fa molt temps que estem en crisi, però el concepte crisi té un problema i és que dóna la sensació de ser conjuntural. Una crisi és com si tinguessis, ara mai millor dit, una grip: la tens durant un temps i després la superes. Però l'organització mundial que impera actualment va ser gestada el 2008, des del discurs que la superació de la crisi ho justificava tot. Va justificar les retallades en la sanitat pública, la precarietat laboral o els problemes d'habitatge. Ja ho deia la Naomi Klein a La doctrina del xoc: normalitzem coses que de normal no tenen res.

És ara, que patim una crisi d'una altra magnitud, que parlem d'emergència i de perill vital. Això ho trobem excepcional, però no ha estat fins a aquesta excepcionalitat que hem redescobert coses que havíem perdut durant la normalitat anterior. Hem redescobert el temps, la importància de serveis i activitats a la llar, la salut i la vida en relació al treball. La normalitat hauria de ser més segura, però ara ens adonem que estàvem rodejats de riscos. Ara, en aquesta excepcionalitat, aparentment hauríem d'estar insegurs, però resulta que hem recuperat seguretats que havíem perdut.
El fet de recuperar seguretats, que entenc que exclou les persones malaltes, depèn molt de les condicions en què es visqui aquesta excepcionalitat.
Evidentment, les desigualtats continuen existint.
Adonar-nos-en no vol dir necessàriament posar-hi remei. El 2008 es va tirar de solucions curtplacistes. Creu que n'haurem après res?
La crisi del 2008 no va tenir el nivell d'aquesta. Va ser molt grossa i va tenir molts efectes, però no va tenir tant impacte sobre la quotidianitat. Això ens està fent redescobrir, més que llavors, el poder de l'articulació comunitària. Repensem coses que no vam tenir temps de repensar el 2008, perquè impacta molt més en els hàbits i maneres de viure i relacionar-nos.

Hi ha el risc de fer com al 2008 i tornar al business as usual, reafirmant les desigualtats d'aquells qui més van patir la crisi, tot rescatant els bancs i recuperant el sistema econòmic de la manera més ortodoxa possible. Però crec que no passarà. D'aquella crisi van sorgir moviments globals com el 15M o l' Occupy Wall Street, dels que vam extreure aprenentatges que potser ens permeten resoldre aquesta crisi de manera diferent.
La crisi ajuda a evidenciar desigualtats i inseguretats, com la precarietat laboral, la crisi habitacional o la violència de gènere. Però per a un cert gruix social, aquest confinament no ha suposat només posar-les de relleu, sinó conviure-hi 24 hores al dia, 7 dies a la setmana.
És evident que la desigualtat juga un paper en els efectes d'aquesta crisi. Es veu no només en les condicions físiques o materials amb les quals la gent és capaç de subsistir, sinó també amb la distribució dels contagis. No és veritat que el virus sigui democràtic.

Per això no serà tan fàcil tornar a la normalitat i, a més, la pandèmia ens deixa la reflexió que no volem tornar a la normalitat. Després de les grans crisi mai no es torna al que hi havia abans: després de l'11S vam veure un canvi brutal en la seguretat del món, i ara és possible que s'incorporin mesures de control tecnològic de la població. Se'ns plantegen perills i oportunitats i que la sortida sigui millor o pitjor dependrà de l'atenció que parem als més perjudicats. Podem acabar en un escenari amb un control brutal de la conducta o bé en un altre en què s'hagi recuperat la importància de la xarxa.
Correm el risc de cedir les dades sobre la nostra intimitat de manera voluntària, en pro del bé comú?
És una possibilitat. Les aplicacions mòbils que han creat la Generalitat i el Gobierno són apps en les quals, de manera voluntària, expliques com et trobes. Pot semblar evident que ara cal fer-ho, ja que contribueix només a tenir més controlada la salut pública. Però, a la vegada, no sabem si aquestes dades poden ser usades de manera negativa.

A la Xina, per exemple, quan una persona en un vagó de tren té uns nivells de temperatura alts, que es detecten a través d'un sensor, s'avisa als telèfons de tots els passatgers. Això es pot veure com una intromissió brutal, però també és una garantia per la salut pública. És el que Focault denominava biopolítica, la capacitat de control. Normalment no cediríem tan fàcilment la nostra intimitat, però quan parlem de salut, la cosa canvia.

El que no podem fer és deixar de polititzar el debat, ens equivocaríem si penséssim que estem davant d'un problema estrictament tècnic o científic. I quan dic polititzar no vull dir parlar sobre si ho fa millor Junts per Catalunya, el PP o el PSOE. Vull dir discutir sobre qui guanya i qui perd amb cada decisió, quins són els costos i els beneficis i com es distribueixen. Que no hi ha res neutral.
Com creu que ens relacionarem, un cop acabi el contagi? Ara que parlava del vagó a la Xina, creu que manarà la por al contagi? I si és així, això podria augmentar les desigualtats i discriminacions socials?
Històricament això ja ha passat: el call jueu de Barcelona es va destruir al segle XIV perquè va córrer la veu que la pesta s'havia originat allà. A la Índia hi ha el rumor que una bona part de la pandèmia va néixer a una mesquita i, amb tot el conflicte que hi ha entre hindús i musulmans, això és un barril de pólvora. En aquestes situacions, buscar un culpable és senzill i això es notarà a la llarga. Ens costarà tornar a sortir a l'espai públic per a celebracions multitudinàries. Fins que no siguem immunes al virus o hi hagi una bona part de la població amb immunitat adquirida, no recuperarem la normalitat de l'ús dels espais.

És un aspecte del desconfinament que caldrà ser regulat, sobretot tenint en compte les ganes que tenim de recuperar el contacte. Serà una decisió científica, mèdica i política, que haurà de buscar la manera que no acabi repercutint més sobre uns que sobre altres. I aquí, la tornada a l'escola també tindrà un paper importantíssim.
Les diferències en l'accés a la tecnologia i el temps i capacitat que tenen les famílies per acompanyar els infants en l'estudi durant el confinament generaran desigualtats que perduraran en la vida acadèmica dels nens i nenes?
Sabem que el grau d'èxit educatiu depèn de la formació de les famílies. És una variable important, així com la disponibilitat d'aparells tecnològics. I caldrà continuar amb aquests debats al futur, ja que s'haurà de reforçar l'equipament tecnològic de la societat quan sortim d'aquesta pandèmia. Igual que al segle XIX es van fer xarxes de sanejament i clavegueram, demà caldrà una xarxa oberta per a la ciutadania, democràtica, i no controlada de manera privativa.

Pel que fa als efectes que tindrà la pandèmia als infants, dependran de la nostra capacitat de treballar durant els mesos posteriors. L'estiu serà un escenari importantíssim: les colònies, els casals i els esplais poden ser una gran eina per eliminar els efectes de la pandèmia i les dificultats que s'hagin adquirit aquests mesos. Ara bé, caldrà garantir-ne un accés democràtic de la mà d'ajudes públiques. L'oci serà un element central per reduir els efectes de la pandèmia.
Durant aquests mesos, sembla que la situació ha canviat però els continguts i la manera d'estudiar s'ha mantingut. Creu que és moment per a replantejar metodologies pedagògiques?
La crisi actual posa més de relleu aquesta necessitat, però ja fa temps que tenim un problema al sistema educatiu. Cal introduir més elements artístics, experimentals, propis d'una lògica que no es basi en la reproducció del coneixement. Hi ha un gran desajust entre el canvi d'època que vivim, plena d'incerteses, i els currículums escolars. Ens cal incorporar aquestes paraules màgiques, com la creativitat, la innovació o l'emprenedoria per educar persones que siguin flexibles en èpoques canviants, com la nostra. I això, la Covid19 ens ho demostra.
Parla de la necessitat d'introduir més art i cultura a l'educació. Precisament la cultura té un paper rellevant durant aquest confinament. Estem acostumats a consumir cultura gratis i aquests dies s'està demostrant com de vulnerable és el sector. És moment per a donar més veu a la cultura?
La situació ho demana. La cultura és determinant en el moment que vivim, però a la vegada viu en una precarietat crònica. Hem assumit una cultura d'accés lliure que no té en compte la supervivència dels creadors. Cal posar de relleu la importància de la subsistència econòmica de la cultura, no només en termes de pressupostos: hem d'assumir que val un preu que s'ha de pagar.

Però el que està clar que és un sector que sortirà molt tocat d'aquesta crisi. Encara ara no tenim clar quin és el futur de grans esdeveniments com festivals o festes. Tenim Sant Jordi aplaçat fins el juny. I se'ns ve el dubte a sobre de com celebrar grans festes com el Grec, la Mercè o, fins i tot, cap d'any. Som molt conscients que els efectes del coronavirus es perllongaran en el temps i hem de trobar l'equilibri entre la necessitat de recuperar el pols de ciutat i els requeriments sanitaris: entre la salut i el gaudi.
Recuperar els espais públics és recuperar la sobirania com a ciutadania. Al principi de l'entrevista parlava dels aprenentatges de la crisi del 2008, a través del 15M o l'Occupy Wall Street. Ambdós basats en la mobilització. Si en un futur recent s'imposibiliten les manifestacions o la mobilització, com serà la protesta?
A tot el món patim la mateixa excepcionalitat i crec que es generaran processos de cooperació i aprenentatges globals creuats. Això es va donar al 2008 amb l' Ocuppy i crec que es tornarà a donar, tot i que no de manera física. Les xarxes seran un element importantíssim, però la mobilització al carrer se seguirà donant i haurem de valorar els riscos. Tornem al que parlàvem abans: en moments d'incertesa hi ha el risc que es valori la seguretat i la salut pública per sobre de tot; pot ser que les lògiques autoritàries aprofitin aquesta incertesa per a delimitar les possibilitats de la protesta.
Aquests dies es dóna el debat sobre la presència de l'exèrcit als carrers. Per una banda la imatge violenta i de despesa pública associada als militars i per una altra les tasques de desinfecció de l'UME. Què pesa més?
Cal pensar en la capacitat d'aprofitament polític que uns i altres puguin fer d'aquest debat. Però crec que ara el que correspon és aprofitar tots els recursos disponibles per fer front a una situació excepcional que pot superar-nos. En aquest sentit, em sorprèn la politització d'aquest debat, que ens distreuen dels veritables objectius d'aquests dies.

Això, però, no vol dir ser naïf i que ens sigui igual d'on vingui l'ajuda i qui ens l'ofereixi. No comparteixo la retòrica militarista a les rodes de premsa i no simpatitzo amb com la monarquia s'aprofita de la situació per intentar sortir de la situació patètica en la qual està. Però són detalls relativament petits en relació a la dimensió del problema. És absurd que hi hagi bucs militars hospitals o dispositius de desinfecció i que no els usem. I això no justifica l'existència de l'exèrcit.

# data[].attributes.attachment_link.title
"Si en garantim l'accés, els esplais i casals seran una gran eina per pal·liar els efectes de la pandèmia"

# data[].attributes.attachment_link.description
Joan Subirats, catedràtic de ciències polítiques a la UAB i tinent d'alcalde de l'Ajuntament de Barcelona, responsable de les àrees de cultura i educació, planteja la crisi del coronavirus com una avantsala que obre un escenari de riscos i possibilitats.

# data[].attributes.body
LaFlorida ofereix 3 xarxes de suport

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
La situació de confinament que vivim està provocant situacions d'estrès i ansietat en les llars familiars, especialment en aquelles que viuen en pisos petits, amb moltes persones i pocs recursos o en les persones grans que no poden relacionar-se amb ningú. Des de l'entitat posem a l'abast de la nostra comunitat, les #XARXESCOVID, amb l'objectiu d'arribar a les persones en situació de més vulnerabilitat i crear una xarxa de suport mutu on tothom s'hi senti acompanyat/da.

Pots participar del projecte #XARXESCOVID de diferents maneres:

Participant de les activitats: Pots inscriure't a les activitats de reforç educatiu, de lleure o bé sol·licitar acompanyament i suport psicosocial.

Fent voluntariat: Pots destinar part el teu temps a acompanyar persones de la comunitat: reforç escolar de forma telemàtica a infants o joves o suport emocional a persones que es troben soles i necessiten acompanyament telefònic o suports puntuals (anar a comprar, fer alguna gestió...).

Detectant i derivant persones a qui pugui interessar el projecte: Pots participar fent derivacions al projecte i difusió de la iniciativa per a que més persones s'hi sumin i les #XarxesCovid segueixin creixent.

# data[].attributes.attachment_link.description
La situació de confinament que vivim està provocant situacions d'estrès i ansietat en les llars familiars, especialment en aquelles que viuen en pisos petits, amb moltes persones i pocs recursos o en les persones grans que no poden relacionar-se amb ningú.

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
Departament de Treball, Afers Socials i Famílies

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Davant de la situació de vulnerabilitat econòmica en què es troben moltes famílies arran de la crisi sanitària derivada de la COVID 19, el Govern de la Generalitat ha previst una dotació pressupostària de 20 milions d'euros per a despeses de primera necessitat i amb la finalitat de pal·liar aquesta situació.

La prestació consistirà en un ajut extraordinari per a la sostenibilitat econòmica de les famílies a Catalunya per un import de dos-cents euros, en un pagament únic, amb l'objectiu de facilitar l'adquisició de productes d'alimentació, farmàcia i altres subministraments bàsics.

La prestació s'adreça a persones treballadores (persones físiques) que tinguin càrregues familiars i es trobin en algun dels supòsits següents:

1. Treballadores per compte aliè afectades per un expedient de regulació temporal d'ocupació per força major, d'acord amb els supòsits previstos a l'article 22 del Reial Decret llei 8/2020.

2. Treballadores per compte aliè afectades per un expedient de regulació temporal d'ocupació per causes econòmiques, tècniques i de producció, d'acord amb els supòsits previstos a l'article 23 del Reial Decret llei 8/2020.

3. Treballadores per compte aliè, fixes discontínues, afectades per un expedient de regulació temporal d'ocupació d'acord amb el punt 6 de l'article 25 del Reial Decret llei 8/2020.

4. Treballadores per compte aliè afectades per l'extinció del contracte de treball.

5. Treballadores per compte propi amb suspensió o reducció de l'activitat econòmica.

Sol·licitud de l'ajut
El termini per presentar les sol·licituds comença el dijous 30 d'abril i restarà obert fins a l'exhauriment de la dotació pressupostària destinada a la prestació.

Cada unitat familiar té dret a una sola prestació extraordinària per subministraments bàsics. Aquest ajut serà compatible amb la percepció de qualsevol altre ajut o prestació concedit per altres administracions, ens públics o privats.

La persona interessada haurà de presentar la sol·licitud per internet i es resoldrà en el termini de 7 dies hàbils. Un cop atorgat l'ajut, el pagament es farà, mitjançant transferència bancària, en un màxim de 7 dies hàbils.

Els ajuts s'atorgaran fins a l'exhauriment de la dotació pressupostària.

# data[].attributes.attachment_link.title
Prestació d'urgència per a subministraments bàsics per a persones afectades per la situació de crisi ocasionada per la COVID-19

# data[].attributes.attachment_link.description
Davant de la situació de vulnerabilitat econòmica en què es troben moltes famílies arran de la crisi sanitària derivada de la COVID 19, el Govern de la Generalitat ha previst una dotació pressupostària de 20 milions d'euros per a despeses de primera necessitat i amb la finalitat de pal·liar aquesta situació.

# data[].attributes.body
Les escoles avançaran el menjador i la sortida

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
L'ordre del Departament pel qual s'estableix el calendari escolar del curs 2020/21 inclou diverses novetats que no són tant de calendari com d'horari escolar. Si tot va bé -si els processos de preinscripció i matrícula ho permeten- el curs començarà el 14 de setembre i acabarà el 22 de juny (a excepció dels cicles de grau superior i les escoles d'adults, que començaran el 21 de setembre). De tota manera, l'ordre deixa la porta oberta perquè, per circumstàncies concretes d'organització, algun centre trigui una setmana més a obrir les portes. Dimecres passat aquesta instrucció va obtenir el vistiplau del Consell Escolar de Catalunya, malgrat l'oposició dels representants de Fapac, Ustec i CCOO.

Els canvis en l'horari s'alineen amb les propostes que els darrers temps han llençat tant el Pacte per la Reforma Horària, la Fundació Bofill, la Federació de Moviments de Renovació Pedagògica o el mateix Consell Escolar. No completament, entre altres raons perquè totes aquestes propostes subratllen la necessitat de modificar l'horari dels instituts (bàsicament, les jornades de 8 del matí a 3 de la tarda, amb 6 hores lectives i dos patis de 30 minuts), mentre que les novetats respecte al curs vinent se centren en infantil i primària. Totes aquestes propostes advoquen per reintroduir el dinar als instituts, però, si més no de cara al curs vinent, això no passarà. L'ordre estableix que tots els instituts que fan jornada compactada (que són la majoria) ho poden seguir fent o poden tornar a l'horari de matí i tarda.

En canvi, pel que fa a infantil i primària, el primer canvi important és que l'horari de menjador s'escurça i s'avança mitja hora. En comptes de ser de dues hores i mitja, passa a ser de dues hores, i en comptes de començar a les 12.30 ho fa a les 12h. Per tant, de 12h a 14h -definida com "la franja horària saludable"- és el temps que tindran els alumnes que dinen a casa per anar i tornar. No es contemplen excepcions, només en el cas dels instituts escola s'apunta que si el servei de menjador d'un centre necessita més temps per servir tots els àpats es podrà organitzar un torn que comenci a les 14h.

Com a conseqüència d'aquesta reorganització arriba la segona novetat, i és que les escoles tindran la possibilitat d'acabar l'horari lectiu a les 16 hores (actualment, la major part ho fan a les 16.30h). Els centres, però, romandran oberts fins a les 18 hores. En aquest horari escolar no lectiu es podran programar les activitats extraescolars, si bé tots els centres hauran de preveure un mínim de dos dies per setmana per activitats de "suport personalitzat als alumnes que ho requereixin".

Adeu al pla pilot sobre jornada continuada a primària?

L'ordre també concreta les intencions del Departament d'Educació pel que fa al grup d'escoles que des de l'any 2012 formen part d'un pla pilot de jornada continuada a la primària. L'ordre conté una disposició transitòria en la qual els dona un any més per continuar amb aquest horari, però els anuncia que el curs 2021-22 hauran d'ajustar-se a la norma segons la qual l'horari lectiu "no pot acabar abans de les 16 hores". A començaments de març -setmanes abans del confinament- la Plataforma Volem Jornada Contínua a Catalunya, formada per famílies i docents d'aquests i altres centres, va sol·licitar al Parlament l'inici de la tramitació d'una ILP que garantís aquesta jornada contínua a qui ho desitgés. Lògicament, la recollida de firmes d'aquesta ILP està aturada a causa del confinament, però és molt possible que sense el confinament no hi hagués hagut cap disposició transitòria.

La Ustec va mostrar dimecres, a través d'un comunicat, la seva oposició a diversos punts de l'ordre, però molt especialment a aquesta disposició transitòria, ja que "no té caràcter pedagògic sinó ideològic". El sindicat de docents acusa l'administració d'amagar l'avaluació que s'ha fet sobre aquest pla pilot, perquè "més aviat dóna la raó a aquells centres que fan servir la jornada continuada com a una organització intel·ligent del temps escolar", i va proposar (sense èxit) que la disposició transitòria digués el contrari, és a dir, que totes les escoles que es vulguessin apuntar al pla pilot ho poguessin sol·licitar.

Tampoc CCOO està d'acord amb la decisió "com a mínim arriscada" de posar fi a la jornada continuada a la primària "sense que hi hagi estudis significatius sobre la repercussió de l'horari en l'alumnat". En un comunicat, demanen la retirada de l'ordre i que se'n faci una altra "pensant únicament en el curs vinent, en la situació d'excepcionalitat que estem vivint". "Només amb un menjador universal i gratuït podrem garantir espais de socialització equitatius per a tot l'alumnat i apropar els nostres horaris als més saludables europeus, sense reduir els llocs de treball, amb l'obertura dels centres a altres activitats que afavoreixin la socialització i la compensació de les desigualtats educatives", afegeix aquest sindicat.

L'horari dels institut escola, més d'escola que d'institut

La darrera novetat destacable és que s'estableix un horari específic per als instituts escola (actualment n'hi ha mig centenar i pel curs vinent se'n preveuen una trentena més). En aquest cas, la jornada serà més semblant a la de les escoles que a la dels instituts, ja que serà partida, també amb la "franja saludable" de 12h a 14h per al dinar, mentre que l'hora de sortida del centre ha de ser la mateixa per tot l'alumnat. Aquest és un dels principals punts de fricció amb la Ustec, ja que en aquest cas el professorat de secundària està obligat a fer classe a la tarda. L'ordre preveu també que una tarda a la setmana l'activitat no sigui lectiva (sinó esportiva, lúdica, cultural...) a fi que tot el professorat del centre disposi d'un espai comú per coordinar-se, i aquest és un altre punt que el sindicat no veu clar.

Només els instituts escola que procedeixen de la fusió entre un institut i una escola tindran un any de coll per adaptar-se a aquest horari únic, però sigui com sigui hauran d'oferir servei de menjador.

A banda d'això, en el seu comunicat la Ustec també demana que el personal destinat al suport educatiu personalitzat als centres de primària s'integri a dins de l'horari lectiu per reforçar l'acció tutorial i la possibilitat de desdoblament de grups, i que "d'acord amb les recomanacions del mateix Consell Escolar, i amb la finalitat d'evitar una sobrecàrrega d'horari lectiu a l'alumnat (que en secundària implica tenir més hores lectives que qualsevol altre país europeu) és necessari plantejar la reducció de les sessions de classe, de 60 a 50 minuts".

# data[].attributes.attachment_link.title
Horari del curs 2020/21: les escoles avançaran el menjador i la sortida

# data[].attributes.attachment_link.description
El temps del migdia d'infantil i primària als centres públics serà de 12 a 14 hores, en comptes de l'actual franja de 12.30 a 15 hores. Això permetrà que l'horari lectiu pugui acabar a les 16 hores, si bé fins a les 18 hores els centres romandran oberts.

# data[].attributes.body
Psicólogos piden aplicar perspectiva infantil en proceso de desconfinamiento

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Barcelona, 21 abr (EFE).- El Colegio Oficial de Psicología de Cataluña (COPC) ha reclamado este martes a las instituciones que "en la toma de decisiones sobre la gestión de la epidemia, y en especial en el proceso de desconfinamiento de la población, se tenga en cuenta de forma prioritaria la perspectiva infantil y juvenil".

Así lo ha informado el COPC en un comunicado, en el que ha solicitado que se proporcionen los canales necesarios para dar voz a los más jóvenes, sus familias, cuidadores, profesores y entidades que trabajan en el ámbito de la infancia.

Esta demanda se ha hecho, han destacado desde la corporación, tras observar un aumento de la ansiedad, la irritabilidad y las dificultades para establecer rutinas saludables durante el confinamiento por parte de este colectivo de edad.

Es por ello que, aunque han reconocido el confinamiento como una medida necesaria para evitar nuevos contagios, creen necesario "pensar en formas de flexibilización del confinamiento para la infancia" que ayuden a remitir las consecuencias negativas que están sufriendo los niños y adolescentes ante el distanciamiento social.

En este sentido, el COPC ha celebrado la decisión del Gobierno que prevé permitir las salidas de los más pequeños a partir del próximo lunes y la "predisposición de la Generalitat para gestionar el desconfinamiento de forma efectiva".

Ante el exceso de información y la dificultad de los niños para acceder a ella, el coordinador del Comité de Infancia y Adolescencia del COPC, Roger Ballescà, ha reclamado "un portal único de referencia que recoja las principales informaciones relativas a la COVID-19, donde los niños puedan tanto recibir información como informar ellos mismos de necesidades".

De esta manera, el COPC ha considerado que las noticias serán más comprensibles y accesibles para los niños y adolescentes, que deberían ser informados de forma directa y adaptada a su capacidad de comprensión.

Además, desde la organización se han prestado a colaborar para la creación de dicho portal y se han comprometido a "velar para que la voz de los niños se tenga en cuenta en todo aquello que tenga que ver con la atención y la preservación de su salud mental". EFE

# data[].attributes.attachment_link.title
Psicólogos piden aplicar perspectiva infantil en proceso de desconfinamiento

# data[].attributes.attachment_link.description
Barcelona, 21 abr (EFE).- El Colegio Oficial de Psicología de Cataluña (COPC) ha reclamado este martes a las instituciones que "en la toma de decisiones sobre la gestión de la epidemia, y en especial en el proceso de desconfinamiento de la población, se tenga en cuenta de forma prioritaria la perspectiva infantil y juvenil".

# data[].attributes.body
Defensa dels drets de les persones de la ciutat

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
La Síndica de Greuges de L'Hospitalet exerceix les seves funcions amb independència i imparcialitat i, per tant, no rep instruccions de cap autoritat o càrrec municipal.

Per desenvolupar les seves funcions, la Síndica gaudeix de la col·laboració de tots els òrgans municipals, inclosos els organismes autònoms, les societats, les empreses, els consorcis, les entitats metropolitanes i les fundacions en què l'Ajuntament tingui participació.

La Síndica actua per sol·licitud de qualsevol persona física o jurídica que presenti una queixa.

També pot fer-ho d'ofici, és a dir, per iniciativa pròpia, quan consideri que cal emprendre alguna investigació en defensa dels drets de la ciutadania.

Les seves actuacions són gratuïtes i no cal l'assistència d'advocat ni procurador.

Les queixes que se li formulen no afecten els terminis previstos per a l'exercici d'accions en via administrativa o jurisdiccional.

La Síndica de Greuges pot supervisar l'activitat de l'Administració municipal, formular advertiments, recomanacions i suggeriments que facilitin la resolució dels problemes objecte de queixa, i per millorar el funcionament de l'Administració municipal.

Igualment, pot proposar fórmules de conciliació o d'acord per facilitar una resolució ràpida i satisfactòria de la queixa.

# data[].attributes.attachment_link.description
La Síndica de Greuges de L'Hospitalet exerceix les seves funcions amb independència i imparcialitat i, per tant, no rep instruccions de cap autoritat o càrrec municipal. Per desenvolupar les seves funcions, la Síndica gaudeix de la col·laboració de tots els òrgans municipals, inclosos els organismes autònoms, les societats, les empreses, els consorcis, les entitats metropolitanes i les fundacions en què l'Ajuntament tingui participació.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
DIJOUS 23 ABRIL, A LES 10:30
De la mà de la Nadia Ghulam, reflexionarem sobre les adversitats que afronten les persones migrades i refugiades i el reptes educatius que suposa conviure en societats cada cop més diverses i pluriculturals. I coneixerem les línies generals de la proposta educativa nuSOS per a la ciutadania global que Fundesplai impulsa des d'aquest curs entorn a aquesta temàtica. Ponents: Nadia Ghulam (activista, comunicadora i educadora social de Fundesplai) i Marc Alcaraz (cap d'estudis del Centre de Formació de Fundesplai
> Inscriu-te aquí!

# data[].attributes.attachment_link.description
DIJOUS 23 ABRIL, A LES 10:30 De la mà de la Nadia Ghulam, reflexionarem sobre les adversitats que afronten les persones migrades i refugiades i el reptes educatius que suposa conviure en societats cada cop més diverses i pluriculturals.

# data[].attributes.body
Propostes de l'Ara criatures per Sant Jordi

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Aquest any viurem un Sant Jordi ben atípic. No podrem sortir a passejar en família per tafanejar entre paradetes i triar aquell llibre tan desitjat, però el podem celebrar d'altres maneres. Si no voleu faltar a la vostra cita anual amb els llibres, de grans i petits, podeu fer, per exemple, les vostres compres de llibres a https://llibreriesobertes.cat i recollir-los quan les vostres llibreries de capçalera tornin a obrir. També podeu celebrar Sant Jordi decorant els vostres balcons amb l'activitat que aquesta setmana us proposem a l'AraKids, o bé participar en algunes d'aquestes activitats:

Taller de poesia per a tota la família

L'editorial Flamboyant us proposa per demà dimecres, 22 d'abril, un taller de poesia en família sense sortir de casa, que podreu seguir al seu perfil d'Instagram en directe a les 18.30 hores. Amb Eve Aixalà, escriptora i autora d' E l cuquet de l'amor.

Zoom

Una altra llegenda de Sant Jordi és possible

Els amics d'Un racó de conte han creat un conte amb ombres xineses i han reescrit una mica la llegenda de Sant Jordi perquè sigui més original. Sabeu qui explica la llegenda, en aquest cas? La Dragona! La princesa Gina és valenta i decidida i es fa amiga seva, i la gran arma del cavaller Sant Jordi són les paraules. Una peça molt especial que us agradarà descobrir en família!

Celebrem Sant Jordi dibuixant

L'editorial VV Kids proposa celebrar la diada de Sant Jordi dibuixant. Els seus responsables demanen que els envieu un dibuix fet pels petits de casa que representi el que la canalla està fent aquests dies: lectures, jocs divertits, cançons, pel·lícules... o sobre els llocs on la imaginació els està portant. Els dibuixos es publicaran al compte d' Instagram de VVKids i els primers 23 participants rebran un llibre perquè puguin continuar divertint-se casa a través de la lectura. La iniciativa va començar dilluns i es tancarà el 30 de abril. A dibuixar!

Zoom

Novetat editorial

El conte és la segona part de El llibre es pot comprar en línia a la L'actor Jordi Villacampa presenta el seu segon llibre, La ciutat dels nens i les nenes. Llunicity, editat per Pagès Editors. Proposa el conte com un recurs per explicar la mort als nens, "un tema que aquests dies és més present que mai als mitjans de comunicació i a les converses". La ciutat dels nens i les nenes. Llunicity és l'indret on van a parar aquells infants que, com la Laura, han hagut d'abandonar la Terra. A la Lluna, els infants han refet la vida i han trobat nous amics amb qui passar-s'ho bé. Des de Llunicity, cada dia observen la Terra i recorden tots els éssers estimats. La nena que volia ser la lluna, el debut de Jordi Villacampa Viñes, que ja s'ha convertit en un llibre de referència per a les famílies que volen treballar la pèrdua entre els més petits. Per donar a conèixer el llibre, Villacampa impulsa a les seves xarxes socials el Club dels Llunàtics, on anirà convidant persones a llegir fragments del llibre, per fer més lleuger el confinament. "L'he anomenat així perquè aquests dies tots som una mica a la Lluna. Així que permetem-nos llegir i atansar-nos al món dels nens, que passen moltes hores a casa. El Club dels Llunàtics vol ser un espai perquè els nens i les nenes siguin també protagonistes", diu l'autor. web de Pagès Editors o el podeu encarregar a la vostra llibreria de referència.

Zoom

Un conte de llegenda!

Com que, tal com dèiem, les circumstàncies del confinament fan que aquest Sant Jordi no puguem inundar els carrers de parades de llibres, contes i roses, l'escriptora Anna Fité ha gravat un vídeo en què explica el conte infantil Sant Toni i el gat, una versió nova i divertida que ha fet de la llegenda tradicional de Sant Jordi i el drac. És publicat a l'editorial La Galera, a la col·lecció I si...?, que justament planteja aquesta hipòtesi: ¿i si les llegendes, quan van passant d'un narrador a un altre, de generació en generació, s'haguessin anat transformant i, en realitat, la versió original fos aquesta que ella explico? Qui ho sap? Podria ser possible, oi?

Audiocontes

L'escriptora Roser Rovira ha posat en funcionament la seva nova pàgina web on, entre d'altres coses, recull el que escriu per a nens i nenes. Us ofereix l'opció, per exemple, d'accedir lliurement als seus audiocontes, més d'una vintena en català. Hi trobareu històries ben variades, des de la Ventafocs en la seva versió més antiga fins al molinet màgic, que encara fabrica sal. Des de la faula de la lletera d'imaginació prodigiosa fins al Patufet més tradicional. Hi trobareu contes que ens havien explicat les àvies. Contes que ens endinsen en un món de fantasia, amb fades, princeses i encanteris, pocions i malediccions, rialles i neguits. Els contes, aquells vells amics.

# data[].attributes.attachment_link.title
Confinats en família: celebrem Sant Jordi

# data[].attributes.attachment_link.description
Aquest any viurem un Sant Jordi ben atípic. No podrem sortir a passejar en família per tafanejar entre paradetes i triar aquell llibre tan desitjat, però el podem celebrar d'altres maneres. Si no voleu faltar a la vostra cita anual amb els llibres, de grans i petits, podeu fer, per exemple, les vostres compres de llibres a https://llibreriesobertes.cat i recollir-los quan les vostres llibreries de capçalera tornin a obrir.