# data[].attributes.body
La mare cándida era una dona valenta, un exemple a seguir.

# data[].attributes.body
Espai Familiar del Centre Sant Jaume

# data[].attributes.body
Espai Familiar del Centre Sant Jaume

# data[].attributes.body
Diariata N’Diaye

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Todo comenzó en 2008 con un golpe sobre los matrimonios forzados, presentado en un simposio sobre este tema organizado por la organización " Voix de femmes" (voces de mujeres) en París. Diariata N'Diaye (conocida como Diata) no podría haber imaginado el impacto que tendría cuando escribiera " Française d'Afrique" (una mujer francesa de África). Cuando ella sale del escenario, Ernestine Ronai la está esperando. La calidad de la escritura y la actuación de este joven artista, sobre un tema difícil, había cautivado la atención y el interés de una de las figuras más reconocidas en la lucha contra la violencia contra las mujeres. Diata tiene una singularidad fascinante: nunca cae en el sentimentalismo. Cada vez que su objetivo es correcto, simplemente directo al corazón. Esta reunión fue decisiva. El intercambio entre las dos mujeres es directo y entusiasta. Ernestine Ronai quiere que actúe durante " Rencontres Femmes du Monde " (Encuentro de Mujeres del Mundo) que organiza todos los años en Seine Saint-Denis.

Las dos mujeres se vuelven cercanas. Se centran en la creación de un show de slam escrito completamente sobre el tema de la violencia contra las mujeres. Está destinado a ser presentado a los estudiantes de secundaria de la región de Ile de France en Francia. Ernestine Ronai y L'observatoire des Violences Envers Les Femmes (El Observatorio de la Violencia contra las mujeres), integra a Dialem, la banda de diata en el proyecto de sensibilización Jeunes Contre Le Sexisme (Juventud contra el sexismo). El espectáculo se llama "Mots pour Maux" (Palabras para el dolor) y se reproduce en diferentes salas y configuraciones. Esto fue en 2010 y desde las primeras actuaciones, Diata descubre, a través de los intercambios y las preguntas que se hacen al final de los espectáculos, que este público joven tiene una necesidad real de expresarse sobre estos temas. Esta es su primera conciencia de la evidente falta de comunicación con el público en general y la necesidad de tal intercambio. Su reacción inmediata fue seguir cada actuación con un debate en el que se invita a profesionales reconocidos y hablan para dar respuestas más precisas a las preguntas formuladas por estos jóvenes. De esta manera, se encuentra con Emmanuelle Piet y Muriel Salmona, dos mujeres excepcionales que dedican sus vidas a cambiar la forma en que las víctimas son identificadas y atendidas. En este punto, queda claro para Diata. ¿Con quién mejor aprender y entrenar, con quién mejor inspirarse e identificarse? Diata se ha unido definitivamente a la lucha y se está preparando, armada con su entusiasmo y creatividad, para poner su corazón y su alma en la lucha contra la violencia contra las mujeres. Entonces, mientras hacía malabarismos con su trabajo como líder juvenil, Diata pasó horas en su desarrollo. Muy consciente de lo complejo que es el tema, hizo un gran esfuerzo para aprender y perfeccionar sus logros. Ella investigó, leyó y vio toda la literatura sobre el tema. Asistió a múltiples conferencias, participó en muchas mesas redondas, se reunió y trabajó con varias organizaciones de base (Voix de Femmes, le Gams, Sos Femmes, Femmes Solidaires, Cidff ...). Diata ahora lidera el debate ella misma. Al compartir su propia experiencia, crea un clima de confianza que da vida a intercambios concretos en los que los jóvenes también se involucran más íntimamente. Y funciona. Su necesidad de expresarse más y más profundamente acerca de su experiencia personal es constante. Debido a que ella sabe por su propia experiencia cómo la escritura puede ser importante y una excelente manera de expresar sentimientos profundos, organizó talleres de escritura slam.

En 2011, en colaboración con la región de Ile de France y Adric, dirigió los talleres de escritura para " Jeunes Pour l'égalité", un programa para estudiantes de secundaria. Estos talleres revelaron el alcance de la violencia, el número de víctimas y su gran soledad. Diata estaba profundamente afectada. Además de este sufrimiento, se dio cuenta de que desconocían por completo los servicios de soporte existentes disponibles para ellos. Annie, miembro de Résonantes desde el principio, nos cuenta sobre este período: "Fui testigo de su angustia ante tanto sufrimiento y sentimientos de abandono. Ella me habló de su consternación e indignación: "Las estructuras de ayuda, apoyo e información existen, simplemente es necesario facilitar el acceso de los jóvenes". "

Después de completar los primeros talleres de escritura, tenía dos necesidades urgentes:

Cree un vínculo entre el equipo educativo de la escuela, los servicios médicos y sociales y las víctimas jóvenes. Entonces, ahora, en cada nueva institución donde Diata organiza un taller, comienza contactando a los principales consejeros educativos, la enfermera y la trabajadora social.

Cree un vínculo entre su audiencia y las estructuras de apoyo para las víctimas. Después de cada espectáculo y taller, Diata distribuyó un folleto sobre su grupo con los números de teléfono de las estructuras de apoyo a las víctimas en el frente. Más tarde, utilizó el mismo método para difundir estos contactos cuando se lanzó su álbum "Mots pour Maux". El Observatorio de las Violencias contra las mujeres financió la producción de este álbum para distribuirlo a todos los profesionales del departamento de Seine Saint-Denis y a todos los participantes en los diferentes eventos en los que Diata organizó o participó. En cada página del folleto del álbum, un Se indicó contacto relevante, en relación con la pieza.

Después de más de 100 talleres de escritura, 150 actuaciones y casi 3.000 álbumes distribuidos, Diata está lejos de estar satisfecha. Desafortunadamente, ella todavía tiene evidencia de que el público joven no sabe lo suficiente sobre los medios de apoyo disponibles para ayudarlos frente a todas las formas de violencia. Entonces busca las respuestas a las preguntas que la atormentan:

¿Cómo podemos asegurarnos de que todos los participantes, alumnos y personal de entrenamiento, siempre tengan acceso rápido y fácil a contenido y recursos útiles?

¿Cómo podemos asegurarnos de que en cualquier momento puedan acceder al contenido y a los contactos calificados para responder?

¿Cómo pueden dar la alarma e informar de su necesidad de ayuda?

Mientras Diata pensaba en cada sesión, cada hora que pasaba en varias escuelas y organizaciones con jóvenes, se le ocurrió una idea. La solución había estado allí todo el tiempo, justo en frente de ella, en los bolsillos y manos de todos y cada uno de nosotros: los teléfonos móviles.

Eso fue a principios de 2014 y Diata estaba decidida a encontrar una manera de usar los teléfonos móviles como una herramienta para poner a disposición de todos la información y el apoyo contra la violencia.

# data[].attributes.attachment_link.title
App-Elles® L'application gratuite pour alerter, parler et agir face aux violences faites aux filles et aux femmes

# data[].attributes.attachment_link.description
Todo comenzó en 2008 con un golpe sobre los matrimonios forzados, presentado en un simposio sobre este tema organizado por la organización " Voix de femmes" (voces de mujeres) en París. Diariata N'Diaye (conocida como Diata) no podría haber imaginado el impacto que tendría cuando escribiera " Française d'Afrique" (una mujer francesa de África).

# data[].attributes.body
EL AMOR NO DUELE,
NI DAÑA,
NI ENCIERRA,
NI PRIVA,
NI RESTA.

# data[].attributes.headline
Tolerancia Cero para la Violencia de Genero

# data[].attributes.subject
Tolerancia Cero para la Violencia de Genero

# data[].attributes.body
Ana, participante del Punt Òmnia Casal Cívic Òmnia

# data[].attributes.headline
Cançó francesa contra la violència de gènere

# data[].attributes.subject
Cançó francesa contra la violència de gènere

# data[].attributes.attachment_link.title
Angèle - Balance Ton Quoi [CLIP OFFICIEL]

# data[].attributes.body
(traducció) "Las mujeres necesitamos estar seguras. Si las mujeres no estamos seguras tampoco está la población mundial y su futuro. La violencia contra las mujeres es un problema de proporciones pandémicas. Una de cada tres mujeres es golpeada, violada y agredida.

# data[].attributes.headline
PODCAST - 25 N: Mujeres con voz: nos queremos vivas, libres y sin miedo

# data[].attributes.subject
PODCAST - 25 N: Mujeres con voz: nos queremos vivas, libres y sin miedo

# data[].attributes.headline
PODCAST 1 - 25 N: Dones amb veu: ens volem vives, lliures i sense por

# data[].attributes.subject
PODCAST 1 - 25 N: Dones amb veu: ens volem vives, lliures i sense por

# data[].attributes.body
Maria, alumne del Punt Òmnia Casal Cívic Sant Roc

# data[].attributes.headline
Visita a la exposició "Feminista havies de ser"

# data[].attributes.subject
Visita a la exposició "Feminista havies de ser"

# data[].attributes.body
Els i les joves de la Fundació Ateneu Sant Roc hem visitat l'exposició "Feminista hvies de ser" al Palau Robert, la recomanem!

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
El feminisme segueix vigent perquè les xifres segueixen confirmant les desigualtats. Persisteix la desigualtat perquè no hi ha les mateixes oportunitats per a homes i dones. La proposta, davant la situació, és la lluita feminista persistent per a aconseguir que tots els éssers humans puguin viure en igualtat de condicions.

L'exposició detalla situacions concretes i injustes per a les dones:

La bretxa salarial, la diferència entre els salaris d'homes i dones, actualment és d'un 23% a Catalunya, segons dades de l'Observatori de la Igualtat de Gènere. Segons el Fòrum Econòmic Mundial , encara falten 257 anys per arribar a una igualtat salarial real entre homes i dones a escala global. A Catalunya, s'estima que es podria aconseguir aquest objectiu el 2091.

L'escassa presència en llocs de lideratge es posa de manifest en el fet que a Catalunya les dones només ocupen un 35,4% dels càrrecs de direcció encara que representin més de la meitat de la plantilla.

L'assetjament sexual i la violència que s'exerceix contra les dones són fets habituals. Gairebé la meitat de les agressions i abusos sexuals tenen lloc dintre de la casa o a les zones comunes dels edificis. A més, en el 64% dels casos, l'agressor és un conegut de la víctima. S'estima que el 80% dels casos no arriba a ser denunciat.

Les escasses polítiques de conciliació laboral afecten essencialment les dones. La maternitat a Catalunya avui és d'1,3 fills per dona, la més baixa des del 2001.

La banalització de la salut femenina per part del masclisme comporta centrar-la essencialment en els temes reproductius. Falta informació sobre el cos de la dona. Per exemple, el 95% de les morts femenines per infart s'haurien pogut evitar tractades a temps; les dones tarden 16 minuts més a identificar els símptomes perquè són diferents de l'infart masculí, àmpliament visibilitzat.

L'absència de veus femenines qualificades als mitjans de comunicació es constata en el fet que les dones, el 51% de la població catalana, només ocupen el 29% dels espais d'opinió.

Les dones assumeixen el 67% de les tasques domèstiques i familiars. La participació dels homes en tasques domèstiques es considera de vegades com un acte de generositat.

# data[].attributes.attachment_link.description
El feminisme segueix vigent perquè les xifres segueixen confirmant les desigualtats. Persisteix la desigualtat perquè no hi ha les mateixes oportunitats per a homes i dones. La proposta, davant la situació, és la lluita feminista persistent per a aconseguir que tots els éssers humans puguin viure en igualtat de condicions.

# data[].attributes.body
El mon és de les dones!

# data[].attributes.body
Me llamo Natália. Me gustaría que no hubiera mas violencia, que no peguen mas a las mujeres y que haya más ayudas para las mujeres que sufren, que no haya mas muertas

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Carme Valls (Barcelona, 1945) és doctora especialitzada en endocrinologia i medicina amb perspectiva de gènere, i ha treballat tota la vida per visibilitzar les diferències entre homes i dones en el disseny i l'anàlisi d'estudis sobre malalties i tractaments. Tradicionalment, s'ha posat el cos de l'home al centre dels estudis mèdics, elevant-lo a universal. Això ha invisibilitzat totes les diferències que presenta el cos de la dona -símptomes, respostes als tractaments...- i, per tant, ha empitjorat la seva atenció sanitària en qüestions tan vitals com les malalties cardiovasculars. Valls ho explica amb detall a Mujeres invisibles para la medicina (Capitán Swing), on també incideix molt en el fenomen de la sobremedicalització de les dones. Hi parlem sobre el llibre, en què, malgrat totes les dificultats, fa una crida a l'hedonisme i l'apoderament femení.

- Dieu que les dones som invisibles per a la medicina. A què us referiu, exactament -Els problemes de les dones al llarg de la vida són invisibles: la menstruació, la salut laboral, la salut mental... Qualsevol cosa que té una dona és atribuïda a un problema mental i li donen psicofàrmacs, sense haver-ho estudiat. I tampoc no s'estudien les diferències que hi pot haver amb els homes. La majoria d'anàlisis clíniques que es fan són les que es farien a un home. A l'home li miren el fetge perquè pot tenir problemes per l'alcohol i el colesterol, però la dona té uns problemes diferents. Quan té la menstruació perd molta sang, i gairebé sempre li falta ferro. Li haurien de mirar les anèmies, les manques de vitamines... També les diferències en les malalties de tiroides, que són de predomini femení en una proporció de 50 a 1. Això queda englobat en una no-medecina.

- El cas paradigmàtic és el de les malalties cardiovasculars.
-El 1991 la cardiòloga Bernadine Healy va detectar que les dones que acudien al metge amb determinats problemes de cor eren enviades a casa, mentre que als homes els operaven. Va concloure que, un any després, les dones que havien enviat a casa havien mort o havien tingut un infart. Ho va anomenar la síndrome de Yentl. Deia que, com en aquesta pel·lícula, les dones s'haurien de disfressar d'homes perquè les visitessin. Això tenia una base científica prèvia: tots els treballs de cardiologia havien tingut únicament homes en la seva cohort d'investigació.

- De fet, a vegades els infarts de les dones es detecten tard perquè no responen als símptomes de l'infart masculí, que s'han considerat universals. Quins són els símptomes dels infarts en les dones?
-El dolor precordial no sempre és al braç esquerre. En la dona és més aviat darrere l'estèrnum. Puja de la panxa com si tingués un mareig molt fort que va cap a dalt i té un dolor molt fort a la mandíbula. És un dolor que sembla una angina de pit, i hi ha homes que el poden tenir, igual com hi ha dones que poden tenir-lo al braç esquerre. Però el típic dolor que surt a les pel·lícules, el del braç esquerre, no és el símptoma més típic de l'infart femení. Com que la dona no identifica el símptoma, arriba més tard a l'hospital. Com que hi arriba més tard, no li apliquen el mateix tractament, i quan se li aplica sempre hi ha més mortalitat entre dones.

"El dolor al braç esquerre no és el símptoma més típic de l'infart femení"

- S'aplica un tractament erroni a les dones?
-Exactament, i retardat. Alguns fàrmacs antiarítmics els poden causar una parada cardíaca. Molts fàrmacs s'han estudiat només amb rates mascles i en alguns estudis no diferencien el sexe. Tot allò que pot anar malament va malament perquè ha faltat aquesta ciència de la diferència. Les guies de prevenció de riscs vasculars dirigides a dones existeixen des del 2007 i des de llavors més dones han exigit a l'hospital que els fessin un electrocardiograma. Et diuen "això és mal de panxa", i és un dolor que no havies tingut mai. Llavors dius que no, que és molt més. I resulta que tens un infart... És molt important perquè la cardiovascular és la primera causa de mortalitat de la dona. Els homes es moren més de càncer i les dones més del cor.

- Per què els assaigs clínics sempre s'han fet amb homes?
-Els estereotips de gènere encara existeixen. Durant aquests trenta anys hem augmentat d'un 38% els assaigs en què hi ha dones. La cardiologia és l'especialitat que més ha millorat, gràcies a Healy, però tot i això encara costa molt. De fet, els últims treballs sobre la covid tampoc no diferencien per sexe. Hi ha més dones infectades, però l'entrada a l'UCI i la mortalitat és més elevada en homes, en una proporció de 60%-40%.

Per què el coronavirus és més letal en homes que no en dones?

- Per què?
-Hi ha una raó social: el 75% del personal sanitari són dones i, per tant, s'infecten més. Pel que fa a la raó biològica, la covid s'acobla en uns receptors d'un enzim que es diu ECA, i les dones en tenen més. Però alhora també té un factor antiinflamatori i, en tenir-ne més, la malaltia no evoluciona ni a pulmonia doble ni a mortalitat tan fàcilment. L'esperança de vida de les dones és més dilatada perquè la dona té més tendència a defensar-se millor de les infeccions. Menys a la sala de parts, a l'hospital hi van més els homes. Les malalties agudes les presenten més ells i les cròniques més elles, que van més a l'atenció primària.

"Menys a la sala de parts, a l'hospital hi van més els homes"

- Dieu que les dones vivim més anys, però tenim menys qualitat de vida.
-Sí. Els anys que vivim de més els passem coixes, amb problemes d'esquena, d'ossos, deformitats amb les mans per l'artrosi... I és la part de la medicina que menys s'ha desenvolupat.

- S'ha estudiat menys perquè afecta més les dones?
-En general, totes les malalties que s'han estudiat menys són les que afecten més les dones. També les cròniques. La medicina neix als hospitals, on hi ha malalties agudes i més homes. S'hauria de fer una ciència de l'atenció primària, on van les cròniques, i seria la ciència de la diferència. Ara hi ha tendència a dir a les dones que tenen fibromiàlgia, però no estudiem si hi ha hagut una causa. Al 83% de dones que els han diagnosticat fibromiàlgia els trobo falta de vitamina D. I la parathormona, que compensa la falta de vitamina D, també perjudica les pacients, perquè deforma les mans. Hem deformat el diagnòstic. Ràpidament es diu que és fibromiàlgia i es donen dos ansiolítics, un pegat de morfina i opioides.

- Què caldria fer?
-Aquesta mena de malalties tenen una clara relació amb exposicions químiques i electromagnètiques. Davant la mateixa exposició a un químic, com un insecticida, quedarà més afectada la persona amb estrògens i poc ferro. I hi ha un grup de fatigues cròniques d'origen víric. Com més carències de ferro, tiroides, magnesi o minerals, més afectarà una malaltia ambiental o un virus. Cal reforçar aquestes carències. No és veritat que siguin malalties incurables de les quals no sapiguem res. S'ha de donar un missatge d'esperança perquè hi ha un tractament per a millorar la funció mitocondrial i tractar aquestes pacients d'una altra manera. A Espanya donem cinc vegades més antidepressius a les dones que als homes, i el doble d'ansiolítics. Es droguen més els homes, però a les dones les droguen amb psicofàrmacs.

"Es droguen més els homes, però a les dones les droguen amb psicofàrmacs"

- Per què?
-Diuen que tenim més problemes de salut mental. Però quins són? Viure més situacions d'estrès, doble jornada, viure en una societat androcèntrica... Hauríem d'estar vint-i-cinc vegades més ansioses! Ja ho passem prou malament, només falta atribuir els nostres problemes a problemes de salut mental que no estan demostrats.

- Hi té a veure el prejudici que som unes histèriques a qui cal calmar?
-És clar. La paraula 'histèrica' ve de 'úter'. Hi ha el prejudici que la dona es queixa perquè sí. Repetim els estereotips de gènere pensant-nos que són unes pesades. 'Pesada' vol dir que no intentaràs diagnosticar-la bé perquè ja l'has diagnosticat d'entrada. Se'ls dóna el sedant perquè callin i treure'ls l'angoixa.

- Però també és veritat que patim problemes psicològics en bona part perquè la societat ens els genera.
-És clar, però si el diagnòstic és aquest, el tractament no pot ser una pastilla. Has de canviar la societat o enviar-les a una associació que les empoderi. Si una dona està ansiosa perquè pateix violència de gènere o perquè treballa una doble jornada entre la feina i la cura dels fills, això també s'ha d'atendre. Per exemple, vaig tenir una pacient amb pedres al ronyó. Quan vaig sortir a buscar-la a la sala d'espera, vaig veure que la parella l'agredia. Els éssers humans tenen totes les capes. Vénen amb la seva vida i el seu dolor, que a vegades és biològic, a vegades és social i a vegades és psicològic. Per això es necessita un temps per a diagnosticar. També cal valorar com el medi pot afectar la salut.

- Per exemple?
-La majoria d'hidrocarburs dels cotxes o de dioxines de pol·lució atmosfèrica són disruptors endocrins, productes que alteren les hormones de tots, però més de les dones, pel cicle menstrual. Les noies cada vegada tenen menstruacions més abundants i més quists als pits. Passa perquè hi ha molts més estrògens a l'ambient. També tenen més quantitat de menstruació. Que la menstruació faci mal o tenir-la en cicles molt curts són factors de risc per al càncer de mama. Com més estrògens passin pel cos, pitjor.

"Les noies cada vegada tenen menstruacions més abundants i més quists als pits. Passa perquè hi ha molts més estrògens a l'ambient"

- Com es poden evitar?
-Hi són als insecticides, als derivats dels plàstics, a les paelles de tefló ratllades que quan s'escalfen passen el perfluorat al menjar... Cal evitar escalfar coses amb plàstics als voltants i hauríem de tendir a una alimentació com més ecològica i menys processada millor. I netejar l'aire i no posar a l'aigua disruptors endocrins. També els cosmètics. Hi ha cremes que porten parabens i imiten l'efecte de l'estrogen. Si a les rates de laboratori els poses cremes amb parabens acaben tenint càncer de mama. Per això hauríem de mirar per què cada vegada hi ha més càncer de mama. També serviria per a fer prevenció, perquè de moment només recomanem mamografies, però alhora irradien els pits i aquí també hi ha un debat. A més, hi ha relació entre l'estrès i el càncer de mamà, i també amb els camps magnètics.

- Al llibre parleu de la relació entre els anticonceptius hormonals orals i el càncer de mama. Què en penseu, dels anticonceptius?
-Es van estudiar amb cent dones de Jamaica el 1968 i es van col·locar al mercat. Cent i apa...! No les va matar i van considerar que ja es podien donar. La dosi de llavors era molt superior i, per tant, la gent es trobava malament, vomitava, s'engreixava i alterava tiroides. Ara les dosis són més petites, però tot i això fan una alteració hormonal. És un risc directe per al càncer de mama? No, indirecte. S'ha publicat que més de cinc anys de pastilles abans de tenir el primer fill comença a ser un factor de risc per al càncer de mama d'abans de la menopausa. I es donen per a tot. Hi ha dones a qui els en donen per un trastorn de la menstruació abans de diagnosticar què tenen. Potser els falta una hormona de la suprarenal, potser tenen el tiroide malament, potser els falta de ferro...

"S'ha publicat que més de cinc anys de pastilles abans de tenir el primer fill comença a ser un factor de risc per al càncer de mama abans de la menopausa"

- Creieu que moltes dones les prenen des de la desinformació? Sovint no s'explica que els anticonceptius hormonals aboleixen el cicle ni que l'anell vaginal té menys efectes secundaris, tot i que també és un anticonceptiu hormonal.
-Sí. Deixes de tenir el cicle propi i tens una hemorràgia per deprivació, una regla falsa. Hem manegat les hormones amb poca ciència. Després, a algunes els costa molt quedar-se embarassades o no s'hi queden. Entre els estrògens que han pres i els estrògens de l'ambient no ovulen bé. Una de cada deu o nou dones tindrà un càncer de mama. No totes, no podem espantar, però tampoc mentir. Una altra qüestió és que a moltes dones els treia la libido i ningú no s'atrevia a dir-ho. Per què no hi ha anticonceptius masculins? Perquè els treu la libido. I ens ho hem hagut de carregar les dones... Però a nosaltres també ens agrada gaudir! Al llibre també comento que intenten solucionar el que no saben de la sexualitat femenina amb pastilles.

- En quin sentit?
-Com que no els ha funcionat la viagra femenina han acabat donant la píndola rosa, que és un antidepressiu. Ara per tenir orgasmes et donen un antidepressiu cada dia i tens un orgasme més al mes. Potser amb un bon sopar també el tindries! No entenen la sexualitat de les dones. Voldrien que l'orgasme fos com el de l'home, però la dona no té erecció, té una altra manera de manifestar el sexe. La del sexe és una invisibilització més...

- Una altra qüestió invisibilitzada: la regla. Hem integrat el mite que és normal que sigui dolorosa.
-La menstruació no ha de venir amb dolor. Hi pot haver molèstia, però si ve amb dolor, indica un problema hormonal. Si el dolor va acompanyat d'un sagnat molt gran, vol dir que no s'ha tingut prou progesterona, que és l'hormona que calma l'excés de creixement de l'endometri. Indica una dissociació d'hormones i s'hauria d'actuar en conseqüència. El pitjor que pot indicar el dolor és endometriosi, que fa molt de mal.

Per què és important una Marató sobre l'endometriosi?

- Una darrera qüestió de l'àmbit ginecològic: què en penseu, del vaccí contra el virus del papil·loma humà?
-De moment no n'han demostrat l'eficàcia. Per tant, recomano citologies per prevenció. Si em pregunten si s'ha de vacunar les nenes, les meves nétes no s'han vacunat, però es faran les mateixes proves que les altres. El pitjor que pot passar ara és que, pel fet d'estar vacunades, les dones no es facin les citologies cada tres anys, una cada any quan comencen a tenir relacions. La vacuna no integra les quinze soques que poden fer càncer, la més gran té nou i les altres quatre. El virus és molt estrany i no respon als anticossos que busquem. No hi ha ningú amb càncer de cèrvix per culpa del virus que tingui anticossos en sang. Tu et poses una vacuna per fer anticossos en sang, però no saben si això arreglarà el coll de la matriu. Es va vendre que prevenia el càncer de cèrvix, però l'únic que poden dir és que és una vacuna per a intentar de prevenir-lo.

- I els efectes secundaris?
-N'hi ha, com amb totes les vacunes, però aquesta els suma tots. Ha desenvolupat més problemes de malalties autoimmunes en algunes noies joves. Als Estats Units van avisar que força noies s'havien quedat sense la menstruació. El laboratori va dir que no i hi ha controvèrsia...

"No s'ha demostrat l'eficàcia de la vacuna contra el virus del papil·loma humà"

- Malgrat totes les dificultats que relateu al llibre, voleu fomentar l'a poderament.
-Intento que les dones siguin conscients dels problemes que tenen perquè no deixin de defensar els seus símptomes. Han de ser valentes per a dir "ja em prendré el sedant si cal, però primer preferiria que em diagnostiqués". Una de les tendències que pot tenir la dona davant d'aquest maremàgnum és fer-se la víctima, però el victimisme ja l'han procurat molts homes. Podem sortir-nos de la violència perquè moltes ho han demostrat. Vull empoderar perquè tornem a recuperar el desig de viure amb plaer, que combat una mica el dolor. Ens podem donar cinc gustets cada dia? Sí. Doncs això és una decisió.

- Convideu a l'hedonisme de les dones?
-Exactament, al plaer. Una cosa que ha limitat sempre les dones és el fet de dependre del desig de l'altre. Què vol el meu marit, què vol el meu pare, la meva mare... Però tu què vols? "Què vol dir què vull?", em diuen les pacients. Han de tenir una hora al dia per a elles, no per a fer la rentadora ni per a planxar. Començar a desitjar alguna cosa: llegir poesia, escoltar música, ballar... Si t'ho passes bé, a vegades el plaer supera els dolors crònics. Les dones que tenen artrosi i van a ballar no tenen dolor aquell dia. L'endorfina, que és la pròpia morfina, es genera amb el plaer.

Elena Carreras: 'En la salut ens ha faltat la mirada de gènere'

# data[].attributes.attachment_link.title
Carme Valls: "Ara per tenir orgasmes et donen un antidepressiu cada dia"

# data[].attributes.attachment_link.description
Carme Valls (Barcelona, 1945) és doctora especialitzada en endocrinologia i medicina amb perspectiva de gènere, i ha treballat tota la vida per visibilitzar les diferències entre homes i dones en el disseny i l'anàlisi d'estudis sobre malalties i tractaments. Tradicionalment, s'ha posat el cos de l'home al centre dels estudis mèdics, elevant-lo a universal.

# data[].attributes.body
(Saltar anuncio y oír la canción)
salhttps://youtu.be/pmIZTnn91PU

# data[].attributes.body
Atreveix-te, se valenta i denuncia a l'agresor! Totes som lliures de fer el que volem i no esclaves del que no volem!

# data[].attributes.body
Si una mujer te dice No, significa que No, no sigas insistiendo.

# data[].attributes.attachment_link.description
frases insistir axel letra dice es tuyo cartel igualdad malucci noesno

# data[].attributes.body
"LOS ABRAZOS se han inventado PARA DECIR TODO SIN HABLAR"

# data[].attributes.body
Amarnos  a nosotras mismas como a los demás, y a la Fuerza Creadora de todo y sobre todo.
Nos devolverá el Poder divino de la Paz

# data[].attributes.body
MARWÁN: Compañeras
https://youtu.be/bAIt0041fqs

# data[].attributes.body
Cuando sintamos dolor en el alma, agrandemos todo lo bueno que tenemos alrededor y DILUYAMOS ahí ese dolor, respirando hondo, imaginando que estamos en alta montaña, con la temperatura más agradable y el  cielo bien despejado.

# data[].attributes.body
Digamos palabras bonitas, hablemos suave y dulcificaremos nuestro carácter.Ana Ma. Oliva, biomédica, lo ha comprobado.
https://www.lavanguardia.com/lacontra/20140619/54410091027/cada-pensamiento-cambia-tu-biocampo-electromagnetico.html

# data[].attributes.body
NO VIOLENCIA
SI es Si
SI a la IGUALDAD
SI a VIVIR TRANQUILAS

# data[].attributes.body
https://youtu.be/OL_u9aI2mbA

# data[].attributes.attachment_link.title
Roba Estesa - 06 Cant de Lluita (DESGLAÇ)

# data[].attributes.body
ATURA LES VIOLÈNCIES SEXUALS!

# data[].attributes.headline
Una dona es una bendicció de Déu i ha de ser respectada 

# data[].attributes.subject
Una dona es una bendicció de Déu i ha de ser respectada 

# data[].attributes.attachment_link.title
Una dona es una bendicció de Déu i ha de ser respectada 

# data[].attributes.body
déjame quererte  , no a odiarte;.... juntos en igualdad, seríamos más fuertes. Doneas y.Barri  en xarxa Badalona sur

# data[].attributes.body
Antonia, alumne del Punt Òmnia Casal Cívic Sant Roc

# data[].attributes.body
Paqui

# data[].attributes.body
Sin ellas no hay vida todo hombre que pega a una mujer es un cobarde y unimpotente

# data[].attributes.body
Pon abre Google que maltrata a una mujer es un cobarde y no sirve para nada

# data[].attributes.headline
RESPECT FEMALE, STOP VIOLENCE AGAINST WOMEN (Dones de Pakistan veïnes de BS)

# data[].attributes.subject
RESPECT FEMALE, STOP VIOLENCE AGAINST WOMEN (Dones de Pakistan veïnes de BS)

# data[].attributes.body
Las mujeres de Pakistán pedimos STOP VIOLENCE AGAINST WOMEN

# data[].attributes.attachment_link.title
RESPECT FEMALE, STOP VIOLENCE AGAINST WOMEN (Dones de Pakistan veïnes de BS)

# data[].attributes.body
POR UN MUNDO MEJOR

Donde la mujer sea feliz
Y pueda decidir
Sin importar su cultura
Dinero o religión
Ser feliz
Sin opresión.

# data[].attributes.body
No Puedes aguantar siempre tu para mantener la relación, todo tiene un limite, estàs jugando tu salud mental y física. Quierte primero, que no te importe si no te valoran pero lo importante que seas consciente de que quien te hace daño no te quiere, valorate que hay màs cosas bonitas en la vida para no perderlas, viver feliz està en tus manos no en otras😍

# data[].attributes.body
Igualtat i sororitat.

# data[].attributes.body
Ni una menos!

# data[].attributes.body
Sola s'està millor. Som taronges senceres!

# data[].attributes.body
No estem soles, el primer pas, compartir!

# data[].attributes.headline
  خودمختار عورت ہی ظ

# data[].attributes.body
خودمختار عورت ہی ظلم سے نجات پاسکتی ہے آسے سوپ خواتین ایسوسی ایشن بادالونا ACESOP

# data[].attributes.body
Seamos fuertes!

# data[].attributes.body
NO ES NO!!

# data[].attributes.body
NI GOLPES QUE DUELAN NI PALABRAS QUE HIERAN. RECHACEMOS LA VIOLENCIA!

# data[].attributes.headline
L'amor no controla, no asfíxia, no humilia, no ens mata. Sense llibertat i respecte no hi ha amor/ El amor no controla, no asfixia, no humilla, no mata. Sin libertad no hay amor

# data[].attributes.subject
L'amor no controla, no asfíxia, no humilia, no ens mata. Sense llibertat i respecte no hi ha amor/ El amor no controla, no asfixia, no humilla, no mata. Sin libertad no hay amor

# data[].attributes.attachment_link.title
Campaña '#Notepierdas. Sin libertad no hay amor'

# data[].attributes.body
Rosalía feminista

# data[].attributes.attachment_link.title
ROSALÍA - A NINGÚN HOMBRE [Letra] Cap.11: Poder

# data[].attributes.headline
Sigui el que sigui l'assetjament és violent! / Todo tipo de acoso es violencia!/ Stop the harassment! 

# data[].attributes.subject
Sigui el que sigui l'assetjament és violent! / Todo tipo de acoso es violencia!/ Stop the harassment! 

# data[].attributes.body
defensa la teva vida, lluita per la teva independència, busca la felicitat i aprèn a estimar-te!

# data[].attributes.attachment_link.title
Desnaturalitzem les Violències Sexuals - PRESENTACIÓ - CREACIÓN POSITIVA

# data[].attributes.attachment_link.description
Parlem sobre la dificultat de passar per aquesta sensació que estàs sola, que has sigut tu l’única víctima i en realitat no som víctimes individuals.
Som víctimes col·lectives.

# data[].attributes.attachment_link.title
Vivir Quintana - Canción sin miedo ft. El Palomar