# data[].attributes.body
Det 20. århundrede

Man skal kende til de forskellige tider for, at man ved, hvad de forskellige design indebærer, og hvad tanken bag dem er.

“Gennem sin empiri har Bourdieu fastslået en klar sammenhæng mellem social position og præferencemønstre, hvorfor han konkluderer, at smagen har en social basis.” (s.117 afsnit 3).

Objekterne er uden informationer, henvender sig kun til dem der indforstået med design. De henvender sig kun til den højere klasse i samfundet og udelader resten af samfundet

Det offentlige museum reproducerer dermed klasseforskelle i samfundet.

KUNSTHISTORISK METODE.

Eksempler på billeder fra udstillingen:
På de to eksempler ser vi forskellige stilperioder, men uden yderligere information tilgængeligt. Genstandene bliver opsat som værker, som et kunstmuseum.

Dansk Design Nu

Dansk design nu repræsentere en række brugsgenstande vi kender fra hverdagen. Objekterne er fremvist via billeder, objektets navn, samt kunstner/designers. Objekterne er let aflæselige og vi vest straks hvad vi kigger på.

Der sker et brud på den traditionelle opfattelse af design genstanden som “værk” (125). Designmuseerne ledes til at repræsentere de dominerende samfundslags smagskultur. (124)

Måden genstandene er opsat på, med tilhørende information, læner sig dermed mere op ad den kulturhistoriske tilgang, hvor genstanden lettere begribes ud fra en praktisk hverdagserfaring og bliver dermed mere tilgængeligt. (s.121)

KULTURHISTORISK METODE.

Eksempler på billeder fra udstillingen:
Vi får præsenteret objektet, navnet og firmaet bag. Her ser vi et bord og en stol, der er lette og praktisk at flytte rundt på. Det er let at holde ved lige, og kan let tørres af med en klud.

# data[].attributes.body
Det 20. århundrede

Eksperimentel opstilling - kunstnerisk udtryk

Kants formal-æstetik s. 117

Uden mere praktisk information - hviler på større kulturel indforståenhed (kapital)

Objekterne indgår i en sammenhæng

Lægger sig mere op af at være et kunstværk

Fysisk tilgængeligt, men uden symbolske redskaber s. 121

Dansk design nu

Man kan på hjemmesiden se information om de enkelte objekter

Kulturhistorisk

'Mundane genstande'

Hviler på praktisk hverdagserfaring modsat specifik viden

Kritik:

Design er hverken kunsthistorie eller kulturhistorie

"På en gang stærkt æstetisk betonet, men samtidig uomgængeligt involveret i brede, kulturhistoriske strømninger" s. 122

# data[].attributes.body
Det 20. århundrede
Smag er selve evnen til at skabe differencer og dermed producere betydning og er så ledes tæt forbundet med vore perceptions- og erkendeevner s. 118

Bourdieus undersøgelser har ført til en socialt baseret kritik af museum initiationen for at legitimere klasse specifikke interesser frem for at bidrage til at bryde den sociale arv s.120

Museet reproducere eksisterende sociale forskellige og legitimere de dominerede klasses privilegerer.

Kunstmusset er det mest utilgængelige museum type af alle

Det kulturhistoriske museum, med sine mundane genstande kan det  lettere begribes. Objekt kan forstås ud fra funktion, som ikke kræver specifik viden men praktisk fantasi. S. 121

Kunstindustri- og designmuseerne befinder sig mellem det kultur- og det kunsthistoriske museum. S. 121

# data[].attributes.body
"Det 20. århundrede"
Placerer sig delvist mellem både kunst og kulturhistorie ved at fremhæve design, der har haft "betydning for menneske og samfund i det 20. århundrede, og som kan aflæses i formgivningen."

Men kigger man på billederne kan man hurtigt se, at udstillingen læner sig mere op af en kunsthistorisk disposition og, hvad Bourdieu ville kalde den æstetiske disposition (Bruun, s. 119), fordi alle eksempler der udstilles er high-design, som Verner Panton og Arne Jacobsen. Det ses også i beskrivelsen af danske designere, " der kan forbedre hverdagens eksisterende genstande brugsmæssigt og æstetisk end af at revolutionere samfundet med utopiske ideer og kunstteoretiske manifester."

Der er altså her tale om en elitær diskurs omkring design og dermed en udelukkelse af, hvad Trine Bruun kalder "the lesser arts" (Brrun, s. 111)

"Dansk Design nu"

Udstillingen 20. århundrede bevæger sig en smule tættere på den kulturhistoriske disciplin, så er Dansk Design Nu mere tydelig i sin kunsthistoriske tilgang, hvilket ses i formuleringen:  "I form af ’superobjekter’ inden for keramik, glas og smykker inkluderer udstillingen også kunsthåndværket og retter sit fokus mod de kunstnerisk mest innovative på feltet."
Der er altså her taget et meget klart standpunkt i at differentiere, hvem der er "gode" inden for design, og hvem der gode med set med kunsthistoriske briller. Der forsøges dermed her ikke på samme måde at demokratisere designbegrebet, men man er tværtimod meget tydelig i sin position af den æstetiske disposition (s. 118)

# data[].attributes.body
MØD SUPEROBJEKTERNE

Udstillingen inkluderer også kunsthåndværket og retter fokus mod de kunstnerisk mest innovative på feltet i form af ’superobjekter’ af keramik, glas og smykker samt unika arbejder, hvoraf flere er lavet specielt til udstillingen. Gennem markante eksempler kaster udstillingen samtidig lys over kunsthåndværket som potentiel kilde for nytænkende industriel formgivning.

Fra <https://designmuseum.dk/udstilling/dansk-design-nu/>

Udstillingen har et stort fokus på værkerne stående i ren form og som ikoner, kunsthistorisk tilgang (Petersen, s. 122). Prøver at give uddybende info via. interviews fra designerne, men det forbliver derved ved formgivningen (Petersen, s. 122). Dog stadig uden særlig fokus på funktionen eller social betydning (Petersen, s. 120).

# data[].attributes.body
DESIGNKLASSIKERE

Udstillingens mange danske designklassikere sættes i udstillingen i et internationalt perspektiv ved sammenstilling med udenlandske designikoner. De skiftende formgivning tendenser belyses i sammenhæng med udviklingen inden for arkitektur og indretning.

Udgangspunktet for udstillingen er nogle af de overordnede idéer og tanker, som har haft betydning for menneske og samfund i det 20. århundrede, og som kan aflæses i formgivningen.

Fra <https://designmuseum.dk/udstilling/det-20-arhundrede/>

Udstillingen fokusere også meget på ikoniske værker og designere som Verner Panton og Arne Jacobsen, samt værket i sig selv og form, kunsthistorisk (Petersen, s. 122). Samtidig er der også mere fokus på brugssituationen i opstillingen, hvor møblerne samspiller med hinanden og rummet i nogle eksempler, samt fokus på betydningen for samfundet, hvilket er mere kulturhistorisk (Petersen, s. 120 og 122). Der gives også mere baggrundsinformation for at uddybe forståelsen af objekterne (Petersen, s. 122).

# data[].attributes.body
ET KREATIVT RUM

Hjertet i Bauhaus-skolen var de mange værksteder, hvor eleverne blev opmuntret til at eksperimentere med nye designprocesser og skabe løsninger, der havde et samfundsmæssigt og socialt sigte, snarere end blot at skabe smukke objekter.

Slå dig ned i vores Bauhaus-værksted og prøv kræfter med nogle af Bauhaus-skolens pædagogiske og kunstneriske metoder.

Her kan man bl.a. lade sig inspirere af Wassily Kandinsky og Johannes Ittens farvelære, Oskar Schlemmers geometriske teaterkostymer og Josef Albers papirfolde-teknikker.

https://designmuseum.dk/udstilling/bauhaus/

Et eksempel på inddragelse og deltagelse for tilskuerne, som den populære disposition (Petersen, s. 120). Dette tilføjer et mere kulturhistorisk direktiv, da der er fokus på processen og ikke bare unika værker og designere (Petersen, s. 122).

# data[].attributes.body
DANSK DESIGN NU:
Kunsthistorisk metode
- Man har valgt "særlige" objekter
- Appellerer til kendere, som har en høj kulturel kapital (Bourdieu)

- Æstetisk disposition (Form frem for indhold, dens eksistens som billede/tegn, en distance, sjælden etc.)

# data[].attributes.body
Det 20. århundrede
Kunsthistorisk/kulturhistorisk metode
- “Industrielt design er for de mange og kan derfor også åbne for et indblik i bredere kulturelle strømninger og sociale forandringer” (s. 127).
- "Designklassikere" og "den danske tilgang" (Arne Jacobsen og Verner Panton)

- Æstetisk/populær disposition ( funktionen, det fælles og sociale, “kontinuitet mellem hverdagserfaringer og den æstetiske erfaring” (s. 119))

# data[].attributes.body
Udstillingen Det 20. Århundrede
• Denne udstilling kræver et vis kendskab til design-stilhistorie for at skabe forståelse hos beskueren.
• Henvender sig primært til den højere klasse i samfundet.
• Understøtter skel mellem klassesamfund som også anvendes ved den kunsthistoriske metode

Vi ser på fotoet af Arne Jacobsens værker. De 3 stole er givetvis velkendte af beskueren, og præsenteres med “navneskilt”. Mere tvivlsomt med Baggrunds fotoet af Radisson SAS hotellet. Kræver kendskab til design-stilhistorie. Arne Jacobsen, arkitekt, modernisme, 1960, inspitation fra The lever house i NYC (1952) osv.

# data[].attributes.body
DANSK DESIGN NU
Udstillingen forsøges repræsenteret både æstetisk og populært:
- der er udvalgt bestemte, særlige objekter - der i høj grad afspejler det hverdagslige, men samtidig også har et vis æstetisk udtryk, der behager øjet. Både billede 1 og 2 viser objekter, hvis funktion nemt kan aflæses, men det æstetiske er også in mente

- Objekterne er fremstillet på en hvid baggrund med deres titel og navn på designeren

- Museet afbilleder denne udstilling mere kunsthistorisk end kulturhistorisk, men forsøger også at sætte den i en tendensmæssig kontekst, som de selv skriver:
"Udstillingen er det første overblik over hvilke tendenser, der i dialog med den internationale udvikling har formet sig i Danmark siden designboomet før 2000. DANSK DESIGN NU spejler tidens mangfoldighed af nye designere og kunsthåndværkere og af stiltendenser, livstilsvalg og teknologisk innovation."
----> som der også står beskrevet på hjemmesiden, er udstillingen permanent, og hvert år tilføjes nye objekter for ikke at miste det nutidige fokus

- Museet søger dog at sætte udstillingen i en baggrundsmæssig kontekst, hvilket vises på billede 3 fra hjemmesiden, der er en mulighed for den besøgende at få baggrundsviden omkring designprocessen bag nogle af objekterne, men også et indblik i designernes egne tanker om deres praksis

- Udstillingen "fejrer" også de objekter, der (ifølge kuratorerne) har været mest innovative på det danske designmarked, og hvordan de kan anses som værende 'superobjekter', der afspejler tendenser inden for designindustrien

- Udstillingen retter sig mod den populære disposition, der af Trine Bruun Petersen "[...] karakteriseres ved sit fokus på funktionen, præsentationen samt kontinuitet mellem hverdagserfaringen og den æstetiske erfaring [...]".
----> udstillingen afbilleder objekter, der har en sammenhæng mellem det æstetiske og det genkendelige fra hverdagen
----> der er altså ikke behov for at have en vis kulturel kapital (jf. Bourdieu) for at kunne forstå eller afkode denne udstilling.

# data[].attributes.body
Det 20. århundrede
Udstillingen er en blanding af den kunst- og kulturhistoriske metode.
På baggrund af den kunsthistoriske metode er form og æstetik iscenesat. Man skal have en særlig viden om form og æstetik for at aflæse designet. Modsat til den metode, er der også et samspil med den praktiske hverdagserfaring, da man kan forstå objekterne gennem deres funktion.
Æstetisk disposition
Udgangspunktet i udstillingen er at vise objekternes formgivning og dens betydning for samfundet og mennesket.
Der er en præference for formen frem for indholdet.
Objekterne er luksuriøse, da det er high design. Foretrækker det formorienterede, æstetiske og sjældne.
Karismatisk oplevelse
Værkerne opleves i og for sig selv.
Forbud for at røre objekterne.
Ikke særligt meget information er givet omkring objekterne.
Der er noget "If you know, you know" omkring udstillingen. (billede 2)
Smag
Udstillingen sigter mod den højere klasse, da det er luksuriøse objekter med form og æstetik. Der er ikke givet viden om objekterne, så det er til de bevidste beskuere.
Der er også noget "fejrende" omkring udstillingen, da det fremviser Danmarks designere fra det 20. århundrede, og deres betydning for designuniverset.

# data[].attributes.body
Iscenesat på en slags scene med billede og gardin i baggrunden. Et slags teatershow.

# data[].attributes.body
Beskrivelsen af udstillingen indebærer beskrivelsen: '...som kan aflæses i formgivningen'. Dette indikerer kunstmuseets tendens til at undlade at beskrive objekterne og deres historiske ophav.

# data[].attributes.body
I museets beskrivelse hertil, nævner de '...og som kan aflæses af formgivningen'. Dette indikerer kunstmuseets tendens til at lade objekter stå uden forklaring for de uvidende borgere. Der er altså ingen hjælp at hente hér, og denne holdning reproducerer samfundsklassernes skel på ny.

# data[].attributes.body
Det 20. århundrede

Henvender sig til dem der kender kunst og design, og går op i historie og designer bag.

“Således omhandler udstillingen bl.a. avantgarde-formgivningens drøm i begyndelsen af århundredet om en ny og bedre verden, funktionalismens FDB-møbler set som et socialt redskab og 1990’ernes globalisering og visioner om økologi og genbrug” (Det 20. århundrede, 2020)

Præsentationsformen er kunstorienteret og fejrende.

Eksempler på billeder: Designklassikere. Man får en indsigt i dansk design, men uden yderligere information, hvilket gør at det henvender sig til dem med der er indforstået med design og har en interesse for det.

“Ved at gøre fortidens kulturskatte og kunstværker fysisk tilgængelige, men nægte at store dele af samfundet de symbolske redskaber til at tilegne sig dem, gør museet sig skyldig i social blindhed, der får kulturelle forskelle til at fremstå naturgivne; Som forskelle i medfødt talent. De ekskulderede synes dermed at eksludere sig selv” (s. 121)

Dansk design nu

Præsenterer et udvalg af dansk produceret brugsgenstande i det 21. århundrede.

Genstandene er præsenteret med billede, navn og designer, hvilket gør at det er let at tilgå og forstå → Kulturhistorisk tilgang.

I højere grad genstande fra hverdagen.

“Det kulturhistoriske museum derimod, kan med sine mundane genstande lettere begribes på baggrund af den praktiske hverdagserfaring og er derfor mere tilgængeligt” (s. 121)

Udstillingen er permanent og der bliver hvert år tilføjet designs for at opretholde det nutidige fokus.

# data[].attributes.body
Det 20. århundrede - https://designmuseum.dk/udstilling/det-20-arhundrede/
Henvender sig til dem der kender kunst og design, og går op i historie og designer bag. 
“Således omhandler udstillingen bl.a. avantgarde-formgivningens drøm i begyndelsen af århundredet om en ny og bedre verden, funktionalismens FDB-møbler set som et socialt redskab og 1990’ernes globalisering og visioner om økologi og genbrug” (Det 20. århundrede, 2020)
Præsentationsformen er kunstorienteret og fejrende. 
Eksempler på billeder: Designklassikere. Man får en indsigt i dansk design, men uden yderligere information, hvilket gør at det henvender sig til dem med der er indforstået med design og har en interesse for det. 
“Ved at gøre fortidens kulturskatte og kunstværker fysisk tilgængelige, men nægte at store dele af samfundet de symbolske redskaber til at tilegne sig dem, gør museet sig skyldig i social blindhed, der får kulturelle forskelle til at fremstå naturgivne; Som forskelle i medfødt talent. De ekskulderede synes dermed at eksludere sig selv” (s. 121)




Dansk design nu - https://designmuseum.dk/udstilling/dansk-design-nu/
Præsenterer et udvalg af dansk produceret brugsgenstande i det 21. århundrede.
Genstandene er præsenteret med billede, navn og designer, hvilket gør at det er let at tilgå og forstå → Kulturhistorisk tilgang. 
I højere grad genstande fra hverdagen. 
“Det kulturhistoriske museum derimod, kan med sine mundane genstande lettere begribes på baggrund af den praktiske hverdagserfaring og er derfor mere tilgængeligt” (s. 121)
Udstillingen er permanent og der bliver hvert år tilføjet designs for at opretholde det nutidige fokus. 

# data[].attributes.body
Det 20. århundrede

Både kunst og kulturhistoriske træk ses, ved pointering af at man gennem objekt/design/form har haft indflydelse samfundet i det 20. århundrede.

·       Man skal have en bestemt baggrundsviden for at kende historien bag bestemte designs for at forstå dets kontekst

·       Designsene er derfor henvendt til dem der har en forståelse for design - oftest den høje sociale klasse, men man overser resten af samfundet.

·       Museet i det offentlige er med til at reetablere forskellen mellem de sociale klasser i samfundet s 118

·       Objekterne er fysisk tilgængelige med manglende symbolske redskaber s 121

·       Objekterne/udstillingerne er oftest informationsløst - det bliver taget for givet man har en kulturel forståelse indenfor feltet.

·       Det kulturhistoriske museum er i større grad tilgængelig for alle sociale grupper, viden mæssigt, hvorimod kunstmuseet er utilgængeligt.

·       Bourdieu kritiserer at evnen til at opfatte genstanden er forbeholdt overklassen samt den højere middelklase S. 118

Her ser vi et billede af en udstilling uden nogen yderligere informationer eller klargøringer.

Dansk Design nu

Her ses kulturhistorien som den mest fremtrædende da det er baseret på banal hverdagsviden og ikke en mere specificeret viden indenfor et bestemt felt. Materielle dagligdagsobjekter.

·       Let tilgængelige objekter - ikke nødsaget viden indenfor feltet.

·       Objektet er informerende, og er typisk brugsgenstande fra hverdagen.

·       Præsenteret med, navn, billeder, samt kunstner

·       Tilgængelig information om alle design (f.eks. på hjemmesiden)

Et håndgribeligt og let aflæseligt objekt der ikke kræver en bredere viden. Med navn, samt designer som informationer til objektet.

# data[].attributes.body
Det 20. århundrede

Både kunst og kulturhistoriske træk ses, ved pointering af at man gennem objekt/design/form har haft indflydelse samfundet i det 20. århundrede.

• Man skal have en bestemt baggrundsviden for at kende historien bag bestemte designs for at forstå dets kontekst

• Designsene er derfor henvendt til dem der har en forståelse for design - oftest den høje sociale klasse, men man overser resten af samfundet.

• Museet i det offentlige er med til at reetablere forskellen mellem de sociale klasser i samfundet s 118

• Objekterne er fysisk tilgængelige med manglende symbolske redskaber s 121

• Objekterne/udstillingerne er oftest informationsløst - det bliver taget for givet man har en kulturel forståelse indenfor feltet.

• Det kulturhistoriske museum er i større grad tilgængelig for alle sociale grupper, viden mæssigt, hvorimod kunstmuseet er utilgængeligt.

• Bourdieu kritiserer at evnen til at opfatte genstanden er forbeholdt overklassen samt den højere middelklase S. 118

Figur 1 Her ser vi et billede af en udstilling uden nogen yderligere informationer eller klargøringer.

Dansk Design nu

Her ses kulturhistorien som den mest fremtrædende da det er baseret på banal hverdagsviden og ikke en mere specificeret viden indenfor et bestemt felt. Materielle dagligdagsobjekter.

• Let tilgængelige objekter - ikke nødsaget viden indenfor feltet.

• Objektet er informerende, og er typisk brugsgenstande fra hverdagen.

• Præsenteret med, navn, billeder, samt kunstner

• Tilgængelig information om alle design (f.eks. på hjemmesiden)

Figur 2 Et håndgribeligt og let aflæseligt objekt der ikke kræver en bredere viden. Med navn, samt designer som informationer til objektet.