# data[].attributes.headline
ПОРАДИ З НАПИСАННЯ ЕСЕ

# data[].attributes.subject
ПОРАДИ З НАПИСАННЯ ЕСЕ

# data[].attributes.body
Есе - це нарис (невеликий твір), здатний переконати будь-кого.

Мета есе:  розвиток таких навичок, як самостійне творче мислення і письмовий виклад власних думок.

Написання есе  дозволяє навчитися чітко і грамотно формулювати думки, ілюструвати розповідь відповідними прикладами, аргументувати свої висновки.

Структура есе:
 вступ
 теза (думка автора), аргументи
 висновок.

Стиль викладу: есе властиві емоційність, експресивність, художність.

Коли Ваша розповідь готова, перевірте наступне:
Чи відповів я на поставлене запитання? Наскільки зрозуміло і точно я виклав свої думки?
Чи немає помилок?
Переконайтесь, що Ви включили у розповідь від однієї до трьох якостей, сильних сторін, характерних особливостей, які вирізнятимуть професію, яка Вам подобається із маси інших.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Чебоненко В. Ф. практичний психолог Регіонального центру
професійної освіти ім. О.С. Єгорова ,
завідувач обласного навчально-методичного центрупсихологічної
служби системи освіти КЗ "КОІППО імені Василя Сухомлинського",
ТРЕНІНГ "ТОЛЕРАНТНІСТЬ - РИСА ХХІ СТОЛІТТЯ"

(для учнів 9-11 класів)

Підлітковий вік - найважливіший період в психосоціальному розвитку людини. Підліток - вже не дитина, але ще не дорослий. Він активно включається в доросле життя, формує свою ідентичність, освоює різні соціальні ролі. Його життєва орієнтація залежить від того, як він буде ставитися до світу в цілому, до себе та інших у цьому світі. Позиція терпимості і довіри - це основа для здійснення вибору майбутніх поколінь на користь миру, а не війни, мирного співіснування людства, а не конфліктів.

Толерантність є важливим компонентом життєвої позиції зрілої та психічно здорової особистості, яка має свої цінності і інтереси і готової, якщо буде потрібно, їх захищати, але одночасно з повагою відноситься до позицій і цінностей інших людей.

Сьогодні, маніпулюючи термінами "толерантність", "толерантне відношення", виправдовують низькоморальну, вседозволену, безвідповідальну, а іноді протиправну поведінку особистості. Тому дуже важливо розібратися і зрозуміти сутність феномену толерантності, зокрема його проявів як риси особистості.

Важливою темою тренінгу є розкриття понять "толерантна" і "інтолерантна" особистість. Для успішного формування толерантних установок на рівні особистості важливо знати, в чому полягають основні відмінності між толерантною і інтолерантною особистістю.

Основною метою тренінгу є формування у підлітка здатності активно захищати права людини, висловлювати протест проти будь-яких форм дискримінації та насильства.

Найбільш актуальним процес формування толерантності, на наш погляд, є для підлітків. Саме в цьому віці починає формуватися почуття культурної ідентичності людини, а відповідно підвищується інтерес до питань культурної приналежності, цьому віку притаманний розвиток абстрактного та логічного мислення, рефлексії власного життєвого шляху, прагнення до самореалізації, що загострює потребу особистості зайняти позицію будь-якої соціальної групи, визначені громадянські позиції, обумовлюючи появу нового поворотного вузлового рубежу соціального руху - "я і суспільство".
Завдання:

зниження почуття тривоги та напруження, розвиток уміння працювати в групі;

ознайомити підлітків з поняттями "толерантність" і "толерантна особистість", критеріями і соціальними виявами толерантності й нетерпимості, показати значення толерантної поведінки у взаємодії з людьми, а також у різних життєвих сферах;

навчити учасників конкретних прийомів, що допомагають розвинути риси толерантної особистості;

формувати конструктивні способи взаємодії під час конфліктних ситуацій.

розвивати комунікативні навички, здатність до емпатії, співпереживання і співчуття, довіру, гідність і самопізнання як якості толерантної особистості в контексті взаємин з іншими;

формувати позитивне самосприйняття, адекватну самооцінку.

Хід тренінгу
Учасниками тренінгу є учні (підлітки) 12-13років.

Мета тренінгу: формування уявлення про толерантність як універсальний принцип життя людини; формування та розвиток толерантності як особистісної риси учнів; розвиток навичок ефективної міжособистісної взаємодії;підвищення загальної психологічної культури підлітків; створення умов для гармонійного психічного розвитку особистості.

Толерантність у всі часи вважалася людською чеснотою. Вона передбачала терпимість до відмінностей серед людей, уміння жити, не заважаючи іншим, здатність мати права й свободи, не порушуючи прав і свобод інших.

Толерантність - це намагання зрозуміти цінності та особливості світогляду іншої людини, це не поблажливість, але й не байдужість, не мовчазна терплячість до спотворених форм поведінки людей, проте й не вседозволеність, що часто межує з агресією й неодмінно призводить до прихованих чи відверто виражених конфліктів.

Толерантність як ставлення, породжує довіру, готовність до співробітництва й компромісу, товариськість і дружелюбність.

Сьогодні толерантність - яскравий показник ступеню демократичності кожної держави й одна з умов її розвитку. Політична толерантність є основою для плідних міжнародних відносин.

бути готовими до того, що всі люди різні - не кращі й гірші, а просто

навчитися сприймати людей такими, якими вони є, не намагаючись

Для того, щоб досягти успіху у власному житті, не витрачати сил на конфлікти, "побутові війни", кожному доцільно сформувати у собі толерантність як рису характеру. Для цього необхідно:

цінувати в кожній людині особистість і поважати її думки, почуття, переконання незалежно від того, чи збігаються вони з нашими;

зберігати "власне обличчя", знайти себе і за будь-яких обставин залишатися собою.

різні;

змінити в них те, що нам не подобається;
2. Вправа "Рукостискання чи уклін" (10 хв.)
Шлях до толерантності - це серйозна емоційна, інтелектуальна праця і психічна напруга, бо він можливий лише на основі зміни самого себе, своїх стереотипів, своєї свідомості.

Сьогодні на нашому тренінгу ми спробуємо пройти цей шлях для пізнання себе та інших.

обійми і триразове цілування по черзі в обидві щоки (Росія);

легкий уклін зі схрещеними на грудях руками (Китай);

рукостискання і поцілунок в обидві щоки (Франція);

легкий уклін, долоні складені перед чолом (Індія);

легкий уклін, руки і долоні витягнуті з боків (Японія);

поцілунок у щоки, долоні лежать на передпліччях партнера (Іспанія);

просте рукостискання і погляд в очі (Німеччина);

м'яке рукостискання обома руками, торкання тільки кінчиками пальців (Малайзія);

потертися носами один об один (ескімоська традиція).

Мета: активізація учасників групи, створення позитивної емоційної атмосфери.

Запропонуйте групі утворити коло. Розкажіть групі про жести вітання, прийняті у різних народів. Заздалегідь попередьте учасників про те, що вони повинні будуть використовувати ці ритуали. Ось кілька варіантів вітання:
3. Вправа "Що таке "толерантність?" (15 хв.)
Один з учасників починає "коло знайомств": виступає на середину і вітає партнера, що стоїть справа. Потім йде за годинниковою стрілкою і по черзі вітає всіх членів групи. Учасники вітаються один з одним, використовуючи ритуали вітання, прийняті в різних культурах.

В ході гри підтримується атмосфера толерантності, поважливе ставлення один до одного. Крім того, учасникам напевно буде цікаво по-різному вітатися з людьми. Наприкінці вправи можна провести короткий обмін враженнями.

Мета: дати можливість учасникам сформулювати наукове поняття толерантності; показати багатоаспектність поняття "толерантність".

Обладнання: визначення толерантності, написані на ватмані (Додаток 1).

Підготовка: написати визначення толерантності на великих аркушах і прикріпити їх перед початком заняття до дошки чи до стін зворотним боком до аудиторії.

Процедура проведення: ведучий об'єднує учасників на групи по 3 - 4 осіб. Кожна група має виробити в результаті "мозкового штурму" своє визначення толерантності. Визначення повинне бути коротким і ємним. Після обговорення представник від кожної групи знайомить із визначенням усіх учасників.
Питання для обговорення:

Що відрізняє кожне визначення?

Чи є щось, що поєднує якісь із запропонованих визначень?

Яке визначення найбільш вдале?

Чи можна дати одне визначення поняттю "толерантність"? Під час обговорення зверніть увагу на наступні моменти:

Поняття "толерантність" має безліч аспектів.

Кожне з визначень виявило якусь грань толерантності.

4. Завдання "Дієта толерантності" (3 хв.)
Після закінчення обговорення у групах кожне визначення виписується на дошці чи на ватмані.

Після того, як групи представлять свої формулювання, ведучий повертає заздалегідь заготовлені визначення "обличчям" до аудиторії. Учасники мають можливість ознайомитися з існуючими визначеннями і висловити своє ставлення до них.

Обладнання: аркуші з "дієтою толерантності" за кількістю учасників.

Деякі з вас уперше ознайомилися з поняттям "толерантність". Яке з визначень толерантності викликало у вас найбільший відгук? Чи є для вас тема толерантності актуальною, і якщо так, то чому? Чи хочете ви стати толерантними? Ось, яку "дієту" для тих, хто хоче стати толерантними, розробили психологи (кожному роздається аркуш з інформацією):

Понеділок: розмовляючи з людьми, дивись їм у вічі; вітайся з усіма.

Вівторок: намагайся нікому не нав'язувати свою волю.

Середа: зробити для когось добру справу так, щоб він не здогадувався, що добро йде від вас;

Четвер: не виявляти до іншого такого відношення, яке ви не хочете відчути до себе;

П'ятниця: намагатися мати гарний вигляд, говорити з усіма тихим голосом;
5. Вправа "Риси толерантної особистості" (10 хв.)
Субота: записати 5 позитивних якостей, що характеризують вас і вашого друга;

Неділя: знайдіть 3 приводи, щоб сказати "дякую" вашим близьким.

Мета: ознайомити учасників з основними рисами толерантної особистості; дати можливість підліткам оцінити ступінь своєї толерантності.

Обладнання: бланки опитувальника для кожного учасника (Додаток 2).

Підготовка: бланк опитувальника з колонкою В на великому аркуші прикріплюється на дошку чи стіну.

Процедура проведення: учасники одержують бланки опитувальника. Ведучий пояснює, що 15 характеристик, перерахованих тут, властиві толерантній особистості.

Інструкція: Спочатку в колонку А поставте: "+" навпроти тих трьох рис, що, на вашу думку, у вас найбільше виражені; "О" навпроти тих трьох рис, що у вас найменш виражені.

Потім у колонку В поставте: "+" навпроти тих трьох рис, що, на ваш погляд, найхарактерніші, для толерантної особистості.

Цей бланк залишиться у вас, і про результати ніхто не довідається, тому ви можете відповідати чесно.

На заповнення опитувальника дається 3-5 хвилин.

Потім ведучий заповнює заздалегідь підготовлений бланк опитувальника, прикріплений на дошку. Для цього він просить підняти руки тих, хто відзначив у колонці В першу якість. Кількість відповідей підраховується і заноситься в колонку бланка. У такий же спосіб підраховується кількість відповідей за кожною якістю. Ті три якості, що набрали найбільшу кількість балів, і є ядром толерантної особистості (з погляду даної групи).

Учасники одержують можливість: порівняти уявлення про толерантну особистість кожного з членів групи із загальногруповим уявленням та порівняти уявлення про себе ("+" у колонку "А") з портретом толерантної особистості, створеним групою.
"Чим відрізняється толерантна особистість від інтолерантної" (підготовлено на основі робіт Г. Олпорта)
Інформаційне повідомлення "Чим відрізняється толерантна особистість від інтолерантної" (5 хв.)

Знання самого себе. Толерантні люди більше знають про свої достоїнства й недоліки. Критично ставлячись до себе, вони не прагнуть у всіх своїх негараздах звинувачувати оточуючих.

Мета: ознайомлення з уявленням відомих психологів про толерантну особистість.

1. Захищеність. Інтолерантній людині важко жити у згоді як із самою собою, так і з іншими людьми. Вона побоюється свого соціального оточення і навіть себе, своїх інстинктів. Над нею ніби нависає відчуття постійної загрози. Толерантна людина зазвичай почувається безпечно. Тому вона не прагне захищатися від інших людей і груп. Відсутність загрози чи переконаність, що з нею можна справитися - важлива умова формування толерантної особистості.

2. Відповідальність. Інтолерантна людина вважає, що події, які відбуваються, від неї не залежать. Вона не владна над долею. Вона переконана, наприклад, що багато подій пояснює астрологія, їй легше думати, що щось відбувається із нею, а не вона є причиною подій. Толерантні люди, навпаки, переконані, що доля залежить не від розташування зірок, а від них самих. Толерантні люди не перекладають відповідальність на інших, вони несуть її самі. Інтолерантні прагнуть зняти із себе відповідальність за те, що відбувається з ними і довкола них. Ця особливість пов'язана з прагненням в усьому звинувачувати інших і лежить в основі формування забобонів у ставленні до інших груп - не я ненавиджу і заподіюю шкоду іншим, це вони ненавидять і заподіюють мені шкоду.

3. Потреба у визначеності. Інтолерантні особистості поділяють світ навпіл - на чорне і біле. Для них не існує півтонів, є тільки два типи людей - погані і гарні, тільки один правильний шлях у житті. Вони наголошують на розбіжностях між "своєю" і "чужою" групами. Вони не можуть ставитися до чогось нейтрально: усе, що відбувається, або схвалюють, або ні. Толерантна людина, навпаки, визнає світ у його різноманітті і готова вислухати будь-яку думку.

4. Орієнтація на себе - орієнтація на інших. Виявилося, що толерантна особистість більше орієнтована на себе в роботі, у фантазіях, творчому процесі, теоретичних міркуваннях. У проблемних ситуаціях толерантні люди схильні звинувачувати себе, а не оточуючих. Такі люди прагнуть до особистісної незалежності більше, ніж до приналежності зовнішнім інститутам і авторитетам, тому що їм не потрібно за когось ховатися.

Розподіл людей на толерантних та інтолерантних є досить умовним. Крайні позиції зустрічаються рідко. Кожна людина у своєму житті робить як толерантні, так і інтолерантні вчинки. Проте, схильність поводитися толерантно чи інтолерантно може стати стійкою особистісною рисою, що й дає змогу розрізняти толерантні та інтолерантні особистості й характеризувати їх.

Схильність до порядку. Психологи з'ясували, що інтолерантна людина надто великого значення надає охайності, гарним манерам, ввічливості. Для неї важливо, щоб в усьому був порядок. Для толерантних людей ці якості не мають такої великої цінності і відходять на другий план.

Психологи дійшли висновку, що в толерантної особистості значно більший розрив між "Я-ідеальним" (тобто, уявленням про те, яким би "Я" хотів стати) і "Я-реальним" (уявленням про те, який "Я" є), ніж у інтолерантної людини (у якої "Я-ідеальне" і "Я-реальне" практично збігаються). Толерантні люди краще знають самих себе, причому не тільки свої достоїнства, а й недоліки, тому менш задоволені собою. У зв'язку з цим потенціал для саморозвитку в них вищий. Інтолерантна людина зауважує в себе більше достоїнств, ніж недоліків, тому у всіх проблемах частіше схильна обвинувачувати оточуючих.

Дослідження психологів засвідчили, що прагнення належати до суспільних інститутів у інтолерантних людей виражено значно сильніше, ніж у толерантних. Так, дівчата з антисемітськими тенденціями більш схильні поєднуватися в сестринства, більш релігійні, більш патріотичні. Численні дослідження виявляють позитивний зв'язок між існуванням у людини забобонів і високим "патріотизмом". Був показаний зв'язок між націоналізмом і ненавистю до меншостей у нацистській Німеччині.

Здатність до емпатії. Здатність до емпатії визначається як соціальна чутливість, уміння давати правильні судження про інших людей.

Нацисти надзвичайно важливу роль відводили цій чесноті. Гітлер проповідував аскетизм. Відповідно до нацистських переконань усе життя людини повинно проходити згідно з протоколом. Євреїв постійно звинувачували в непорядності, аморальності, неохайності.

Інтолерантна людина не тільки любить порядок узагалі, вона особливо любить соціальний порядок. У своєму прагненні належати партії, національності, угрупованню вона знаходить безпеку і визначеність. Ця приналежність дає їй захист від постійного занепокоєння.

1. Почуття гумору. Почуття гумору і здатність посміятися над собою важлива риса толерантної особистості. У того, хто може посміятися над собою, менша потреба відчувати перевагу над іншими.

2. Авторитаризм. Для інтолерантної особистості надзвичайно важлива суспільна ієрархія. Коли американських студентів попросили назвати людей, яких вони вважають великими, інтолерантні назвали імена лідерів, що мали владу і контроль над іншими (Наполеон, Бісмарк), у той час як для толерантних більш властиво називати артистів, учених (Чаплін, Ейнштейн). Інтолерантну особистість влаштовує життя в упорядкованому, авторитарному суспільстві сильною владою. Інтолерантна людина вважає, що зовнішня дисципліна надзвичайно важлива. Толерантна людина воліє жити у вільному, демократичному суспільстві.

Що є основою емпатйних здібностей - точно не визначено. Можливо, це продукт сприятливої сімейної атмосфери, розвинених естетичних почуттів, високих соціальних цінностей.
6. Вправа "Чарівна крамниця" (15 хв.)
В одному з експериментальних досліджень виявлялася здатність до емпатії в толерантних та інтолерантних учнів. Упродовж 20 хвилин учні однієї статі і віку розмовляли на різні теми одне з одним наодинці. Кожний формував своє уявлення про співрозмовника. Після бесіди експериментатор попросив учнів заповнити опитувальник, що виявляє ступінь толерантності, за свого співрозмовника. Виявилося, що інтолерантні учні оцінювали своїх партнерів по експерименту відповідно до своїх власних переконань, тобто вони в їхніх очах мали вигляд більш інтолерантними, ніж були насправді. Толерантні учні виявили точніші судження про людей - вони адекватніше оцінювали як толерантних, так і інтолерантних співрозмовників.

Таким чином, є два шляхи розвитку особистості: Інтолерантний і толерантний. Інтолерантний шлях характеризується уявленням про власну винятковість, прагненням переносити відповідальність на оточення, відчуттям навислої загрози, потребою в порядку, у бажанні сильної влади. Інший шлях - шлях людини вільної, яка добре себе знає. Хороше ставлення до себе співіснує з позитивним ставленням до оточуючих і доброзичливим ставленням до світу.

Мета: дати учасникам можливість з'ясувати, яких якостей їм бракує для того, щоб вважатися справді толерантними людьми.

Обладнання: кольорові смужки паперу (друкарського) розміром 40 мм * 60 мм, приладдя для письма.

Процедура проведення: попросіть учасників групи уявити, що є крамниця незвичайних "речей": терпіння, поблажливості, прийняття інших, почуття гумору, чуйності, довіри, альтруїзму, терпимості до розбіжностей, уміння володіти собою, доброзичливості, схильності не засуджувати інших, гуманізму, уміння слухати, допитливості, здатності до співпереживання. Нагадаємо, що з цими якостями група працювала в попередній вправі, і бланк із їх переліком усе ще висить на дошці. Ведучий виступає в ролі продавця, що обмінює одні якості на інші. Викликається один із учасників. Він може придбати одну чи трохи

"речей", яких у нього немає. (Це ті якості, що, на думку групи, важливі для толерантної особистості, але відзначені "О" у колонку А опитувальника цього учасника, тобто слабко виражені в нього.) Наприклад, покупець просить у продавця "терпіння". Продавець з'ясовує, скільки йому потрібно "терпіння", навіщо воно йому, у яких випадках він хоче бути "терплячим". Як плату продавець просить у покупця щось замість. Наприклад, той може розплатитися
7. Вправа "Емблема толерантності" (10 хв.)
"почуттям гумору", якого в нього з надлишком. (Придбаний товар

"виписується" покупцю).

Мета: продовження роботи з визначеннями толерантності; розвиток фантазії, експресивних способів самовираження.
8. Підведення підсумків (5 хв.)
Обладнання: папір, кольорові олівці чи фломастери, ножиці, скотч.

Кожний спробує самостійно намалювати таку емблему, що могла б друкуватися на суперобкладинках, політичних документах, національних прапорах. Процес малювання триває 5 хв. Після завершення роботи учасники розглядають малюнки один одного (для цього можна ходити по кімнаті). Після ознайомлення з результатами творчості інших учасники повинні висунути гасло, що відображало б сутність їхніх емблем (обговорення 3-5 хв.). Заключний етап вправи - презентація емблем.
9. Етюд "Посмішка по колу" (5 хв.)
Тренер разом із групою (безоціночно) обговорюють усі види діяльності, використані під час заняття.

Можливий варіант обговорення: тренер пропонує учасникам висловити власні судження з приводу тренінгу, доповнюючи незакінчене речення: "Мені було..., тому що..."
Список використаних та рекомендованих джерел

1. Бех, І.Д. Школа толерантності: [орієнтовна концепція толерантності; програма спецкурсу "Психологія толерантності людських стосунків; корекційно - виховний тренінг "Я - толерантна особистість"] / І.Д.Бех, Т.А. Горлач та інші // Позакласний час . - 2010 . - №7 . - С. 41-54.

2. Ващенко Г. Загальні методи навчання : підручник для педагогів / Григорій Ващенко ; Всеукр. педагог. т-во ім. Г. Ващенка. - К. : Укр. Видавнича Спілка, 1997. - 441 с.

3. Воробйова І.В. Психотехнології розвитку особистості: навч, посібник

Мета: підведення учасників до завершення заняття.

1. Гончаренко С. Український педагогічний словник / С. Гончаренко. - К. : Либідь, 1997. - 376 с.

2. Грецоп А. Г. Психологические тренинги с подростками / А. Г. Грецов.

Всі беруться за руки і "передають" посмішку по колу: кожен повертається до свого сусіда праворуч чи ліворуч і, побажавши щось хороше та приємне, посміхається йому. При цьому можна образно "взяти посмішку" в долоні і обережно передавати її по колу, з рук в руки.

1. Грива О. А. Толерантність молоді у полікультурному середовищі: Монографія / Грива О. А. - К.: Видавництво Національного педагогічного університету ім. М. П. Драгоманова, 2007. - 275 с.

2. Декларація принципів толерантності // Педагогіка толерантності. - 1999. - № 3-4. - С. 175-180.

3. Живолуп Л. В. Тренінг розвитку толерантності у підлітків / Автор- укладач Л. В. Живолуп. - Кременчук, 2008. - 33 с.

4. Ирина Авидон, Ольга Гончукова 100 разминок, которые украсят ваш тренинг [Електронний ресурс]/ Авидон И., Гончукова О. - режим доступу http://figym.kz/uploads/100razm.pdf

5. Іщенко Р.І. Розвиток комунікативних навичок учнів: [програма тренінгу] / Р.І. Іщенко - Миргород, 2010. - 28 с.

6. Лекторский В.А. О толерантности, плюрализме и критицизме / В.А. Лекторский // Вопросыфилософии. 1997. - № 11. - С. 46-54.

7. Мосієнко О. О. Розвиток навичок ефективної взаємодії в студентських колективах: [розвивальна програма] / Мосієнко О. О. - Полтава: Полтавський будівельний технікум транспортного будівництва, 2010. - 13 с.

8. Новий тлумачний словник української мови. - К. : Наукова думка, 2006. - 824 с.

9. Педагогічний словник / за ред. дійсного члена АПН України М.Д. Ярмаченка. - К. : Педагогічна думка, 2001. - 1440 с.

10. Петрицький В. А. Толерантность - универсальный этический принцип

/ І.В. Воробйова, О.М. Шахматова; Рос. держ, проф.-пед. ун-т. - [2-ге вид., перероб, і дол.]. - Єкатеринбург: РГППУ, 2011. - 170 с.

Профілактика синдрому емоційного вигорання педагогів / уклад. А.Г. Дербеньова, А.В. Кунцевська. - Х.: Вид. група "Основа", 2009. - 223 с.

1. Технологія проведення тренінгів з формування здорового способу життя молоді / Г.М.Бевз, О.П.Главник - К.: Український ін.-т соціальних досліджень, 2005 - Кн.1. - 176 с.

2. Толерантність, терпимість // Великий тлумачний словник сучасної української мови / укладач і гол. ред. В. Т. Бусел. - К. : Ірпінь : Перун, 2005. - 1728 с.

3. Фопель К.Сплоченность и толерантность в группе. Психологические игры и упражнения / К.Фопель, Пер. с нем. - М.: Генезис, 2002. - 336 с.

Додаток 1
- СПб: Питер. 2008 - 84 с.

/ В.А. Петрицкий // Известия СП лесотехнической академии. - СПб., 1993. - С. 139-151

1. Співпраця, дух партнерства.

2. Готовність приймати чужу думку.

3. Повага людського гідності.

4. Повага прав інших.

5. Прийняття іншого таким, яким він є.

6. Здатність поставити себе на місце іншого.

7. Повага права бути іншим.

8. Визнання різноманіття.

9. Визнання рівності інших.

10. Терпимість до чужих думок, вірувань і поведінки.

11. Відмовлення од домінування, заподіяння шкоди і насильства.

Додаток 2
Визначення толерантності

У перекладі з латинської "tolerance" означає "терпіння".

Завантажити: Перший урок 2020-2021 н.р. Тренінг "Толерантність - риса ХХІ століття" (2865 downloads)

Нагадаємо, опубліковано методичні рекомендації для проведення Першого уроку у 2020/2021 н.р. (Кіровоградський ОІППО)

# data[].attributes.attachment_link.title
Перший урок 2020-2021 н.р. Тренінг "Толерантність - риса ХХІ століття" (9-11 класи)

# data[].attributes.attachment_link.description
Чебоненко В. Ф. практичний психолог Регіонального центру професійної освіти ім. О.С. Єгорова , завідувач обласного навчально-методичного центрупсихологічної служби системи освіти КЗ "КОІППО імені Василя Сухомлинського", Підлітковий вік - найважливіший період в психосоціальному розвитку людини. Підліток - вже не дитина, але ще не дорослий. Він активно включається в доросле життя, формує свою ідентичність, освоює різні соціальні ролі.

# data[].attributes.attachment_link.title
Анонс дистанційного курсу "Додатки Google в освітній діяльності"

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
17.12.2015 | 16834 | Психологічна служба | Автор: Танько Ю.Ю.

Учнівський колектив має певну структуру. А.С.Макаренко на основі тривалих спостережень і експериментів дійшов до висновку, що первинний колектив, який не розкладається на підгрупи, повинен складатися з 7-15 чоловік. Тому в класах, де 30 і більше учнів, функціонування колективу як первинного вимагає значної педагогічної роботи. У класі складаються мікрогрупи (3-7 чоловік), об'єднані спільними симпатіями, інтересами, діловими взаєминами. Це об'єктивне явище, і боротись за його викорінення - марна справа. Завданням вчителя/вихователя - уміло спрямовувати вузькогрупові інтереси на загальну користь. Адже розвиток дитини безпосередньо залежить від того, з ким він спілкується, яке коло і характер його спілкування. Поза спілкування формування особистості взагалі неможливо. Саме в процесі комунікування з іншими людьми дитина засвоює загальнолюдський досвід, накопичує знання, оволодіває вміннями і навичками, формує свою свідомість і самоусвідомлення, виробляє переконання, ідеали і т.п. Тільки в процесі спілкування в дитини формуються духовні потреби, моральні і естетичні почуття, складається її характер.

Тож можна зробити логічний умовивід: психологічний клімат в учнівському колективі та характер комунікативної взаємодії між учнями - важливий фактор формування особистості школяра, наряду з навчанням та сімейним вихованням. Тому необхідно вивчати та аналізувати взаємовідносини між дітьми: їх симпатії та антипатії, мікрогрупи і т.п.

Саме з вищенаведеною метою з вихованцями гуртків "Художній дизайн" (керівник Штумф Г.М.) і "Витоки" (керівник Поляк Я.В.) було проведено дослідження за допомогою методики "Соціометрія" (Ж.Морено).

Завдання:

1. Визначити структуру неформальних стосунків малої соціальної групи за критерієм симпатії-антипатії.

2. Встановити ступінь психологічної сумісності окремих членів групи.

3. Виявити внутрішньогрупові підсистеми (мікрогрупи) та їх неформальних лідерів.

4. Визначити напрямки подальшої групової психодіагностичної та корекційної роботи.

Форма проведення: групове дослідження

Щоб отримати повну інформацію про характер міжособистісних стосунків у групі, треба визначити ступінь взаємної симпатії/антипатії її членів. Зважаючи на це, критеріями вибору повинні були питання як позитивні (спрямовані на виявлення симпатії між людьми), так і негативні (спрямовані на виявлення антипатії).

Оскільки міжособистісні стосунки завжди розгортаються у групі на двох рівнях - формальному та неформальному, то досліджувані повинні були здійснити вибір стосовно двох сфер - сфери спільної діяльності та сфери дозвілля.
Групі було задано наступні питання:

1. З ким би Ви хотіли зробити разом домашнє завдання?

2. З ким би Ви не хотіли виконувати домашнє завдання?

3. З ким Ви б хотіли піти на відпочинок (пікнік)?

4. З ким Ви б не хотіли піти на відпочинок (пікнік)?

Згідно запропонованих питань учні мали вибрати того з ким би хотіли/не хотіли виконати задані дії в першу, другу та третю чергу. Важливо, що претенденти на вибір повинні бути лише з числа присутніх вихованців в конкретний момент - під час проведення дослідження. Після збору первинних даних було здійснено підрахунок виборів кожного учасника і зведено в соціоматрицю. Прізвища та імена учасників дослідження, звичайно ж, не розголошуються з міркувань конфіденційності.

Інтерпретація результатів

Завдяки соціоматриці (сфера діяльності) ми можемо бачити всі вибори учасників. Кольорами позначено взаємні позитивні (синій колір) та негативні (колір червоний). Клітинки, які зафарбовані тим чи іншим кольором на перетині горизонтальних та вертикальних ліній, означають, що учасники вибрали один одного для виконання запропонованої діяльності. Наприклад, ми бачимо вертикальну нумерацію з лівої сторони таблиці - це ті, хто обирають, а горизонтальна нумерація зверху таблиці - ті, кого обирають. Отже, дивимось: №1 (по вертикалі) проводимо поглядом по рядку і бачимо, що зафарбована також клітинка, яка відображає учасника під номером 8. Колір - синій, знак - "+",- це означає, що учень №1 вибрав учня №8 для виконання домашнього завдання разом. В свою чергу, №8 (по вертикалі) вибрав №1 також здійснення даного виду роботи. Тож ми маємо взаємний "+" вибір. Так само ми можемо простежити взаємно негативні вибори.

Вибори односторонні - клітинки незамальовані з певним знаком ("+" чи "-"), який відображає характер вибору. Наприклад, №4 (по вертикалі) вибрав №3 (по горизонталі). Знак - "+", що, ймовірніше, означає симпатію, прихильність в даній ситуації. Однак, №3 не вибрав №4, а вирішив виконувати домашнє завдання разом з №5. Це прямий приклад одностороннього вибору.

Взагалі, аналіз виборів учнів за допомогою соціограми дає нам змогу визначити певні категорії учнів відповідно до їх соціального статус в представленій групі та сфері діяльності. А саме:

1. "Зірки" - особи, що отримали 8 і більше виборів.

2. "Прийняті", - 4-7 виборів.

3. "Неприйняті" - 1-3 вибори.

4. "Ізольовані" - особи, які не отримали жодного вибору.

В даному випадку "зірками" є :

№11- беззаперечний лідер: 18 виборів, виборів "-" - 18, "+" - 0; взаємних "-" - 2. Негативний лідер.

№15- другий за популярністю: 12 виборів: "+" - 10, "-" - 2; взаємних "+" - 2, взаємних "-" - 0. Позитивний лідер.

Для повного аналізу групової динаміки необхідно розроблення соціограми. За допомогою стрілок можна бачити мікрогрупи, які склались на основі виборів, лідерів, та кількість "+" та "-" відношень учнів один до одного.

Нижче наведена таблиця "Соціоматриця" (сфера діяльності).

Ми чітко можемо бачити, що "ізольованих" дітей немає. Не було також досліджуваних, які відмовились зробити вибір. Є декілька учасників, які не отримали "-" виборів, це №21, 19, 16, 12, 3, 4, 5 та 6. Це, ймовірно, ознака неконфліктності дитини. Але в цьому ряді є ті, в кого лише 1 або 2 вибори, що говорить про її неповне прийняття в групі, інші гуртківці практично не звертають на них уваги.

Також очевидними є мікрогрупи - гуртківці (в к-ті 3-5 осіб), в яких велика кількість взаємовиборів. Утворення мікрогруп - явище цілком нормальне, яку говорить про утворення мікроспільнот дітей за їх інтересами, симпатіями, вподобаннями і т.п. Але утворення мікрогруп може сприяти також і дестабілізації групової динаміки, тобто рівень загальногрупової згуртованості може знижуватись, що призводить до підвищення конфліктності, зниження ефективності діяльності (як індивідуальної так і групової), збільшення стресорів, що пов'язані з внутрішньогруповою взаємодією учнів. До прикладу, на даній соціограмі ми можемо бачити мікрогрупу, яка склалася з 3 осіб: №3, №4 та №5. Видно позитивні взаємні вибори вихованців(позначені синіми стрілочками).

Доцільно буде визначити індекс загальногрупової згуртованості. Він визначається за наступною формулою:

Cума nbg
J = ---------------
0,5 n (n-1)

Сума nbg - сума взаємних виборів,с 0,5 n (n-1) - число можливих взаємних виборів (кількість членів групи, що приймала участь у дослідженні). Отже,
33
J = -------- = 0.15
11*21

Оцінка згуртованості розташовується від 1 до 0 . Чим ближче до 1, тим вище рівень згуртованості групи. Показник доброї згуртованості групи 0,6 - 0,7. В нашому випадку показник індексу залишає бажати кращого. Адже кількість взаємних виборів дуже низька, велика кількість їх різнонаправлені, тобто певний учень вибирає іншого з знаком "+", а той, в свою чергу, не вибирає його,і, можливо, навпаки - вибирає зі знаком "-".

Тому подальша робота буде спрямована на підвищення рівня згуртованості колективу та зменшення прояву негативного лідерства (як у випадку з №11). На стадії розробки знаходиться тренінг "Підвищення групової згуртованості" для покращення мікроклімату в групі. Також розроблені рекомендації керівнику гуртка для покращення стану групової динаміки, виходячи з результатів соціометричного дослідження. Звичайно ж, всі результати дослідження (з більш детальним аналізом) доведено до керівника гуртка. Разом з керівником узгоджується план подальшої роботи з даним учнівським колективом та заходи індивідуальної роботи з окремими вихованцями щодо попередження конфліктності та покращення мікроклімату.

Поради керівнику для покращення психологічного клімату в учнівському колективі

1. Організація загальних колективних справ, спільних переживань:

Колективні привітання з днем народження учнів.

Вираження щирого співчуття від імені класу в дні сумних подій, хвороби, невдач.

Спільні поїздки-екскурсії пам'ятними місцями, походи.

Спільне відвідування концертів, вистав.

Спільне проведення святкових днів.

2. Уміння вчителя формувати гуманні взаємини з учнями.

Сигнал вашої доброзичливості - добра усмішка, привітність. Ви не маєте наголошувати на різниці в соціальному статусі, віці між собою й учнем, висловлюйте свої погляди доброзичливо, у формі поради.

Вмійте уважно і зацікавлено слухати учнів.

Враховуйте індивідуальні особливості школяра (запальність, мовчазність, вразливість, замкнутість), його стан у цей момент, його ставлення до вас.

Умійте вислухати, особливо в хвилини напруженого нервового стану, що виник у результаті певних неприємностей, непорозумінь. Зберігайте "секрети", довірча бесіда потребує обережності, делікатності.

Толерантно та терпимо ставтеся до думки інших (ви можете помилятися).

Намагайтеся відгукнутися про учня добрим словом, якщо він цього заслуговує. Схвалення діє сильніше, ніж осуд. Врахуйте, що схвалювання одних і тих же дітей, протиставлення їхніх успіхів вадам інших, сприяє поганому ставленню до них усього класу.

Критика за формою і змістом має орієнтуватися на шанобливе ставлення Намагайтеся повчати наодинці, говоріть конкретно про випадок поганої поведінки.

До дитини ставтеся справедливо, поважаючи її гідність, тому будьте стриманими, не переходьте на крик і злість, намагайтеся не загрожувати, не застосовувати суворі заходи.

Покажіть дитині, що ви вірите в неї.

Рекомендації учням для покращення взаємин в учнівському колективі:

1. Щиро і доброзичливо стався до всіх. Вчись поважати, бачити позитивні сторони людей, будь привітним і щедрим на схвалення.

2. Виявляй щиру, безкорисливу зацікавленість до однокласників.

3. Будь відвертим у стосунках. Якщо тобі щось не подобається, знайди в собі сили та сміливість відкрито заявити про це.

4. Не нав'язуй своєї думки товаришам. Дай їм самим дійти висновку.

5. Доводячи щось іншим, ясно, точно й аргументовано викладай свої думки. Але якщо ти помилився, відкрито визнай це перед товаришами.

6. Зміцнюй у товаришів віру в себе. Тоді у них виникне бажання самовдосконалюватися, що піде на користь і їм, і класу.

7. Не висміюй своїх товаришів.

8. Завжди виконуй обіцянки.

9. Не чекай, коли тебе покличуть на допомогу, намагайся прийти сам.

10. Допомагай і захищай тих, хто слабший за тебе.

11. Не вважай себе всезнайкою і не вихваляйся оцінками, вміннями перед іншими. Це призведе лише до неприйняття і відчуження.

12. Перш, ніж когось засуджувати, спробуй виявити причини негативного вчинку, поведінки тощо. Критикувати і засуджувати вміє кожен, а зрозуміти людину і допомогти їй виправити свою помилку - дано небагатьом.

13. Перед тим як висунути вимоги іншим, висунь їх собі.

14. Шануй думку товаришів. Якщо виникає суперечка, намагайся уникати катего¬ричності і висловлювань на кшталт: "Це все дурниці!". Так ти викличеш лише роздратування і бажання зробити навпаки.

15. Роби внесок у спільну справу. Тільки спільними зусиллями можна досягти мети.

16. Виявляй ініціативу, бери активну участь у колективних справах.

17. Спробуй завоювати собі авторитет серед однокласників сьогоднішніми справами, а не колишніми заслугами.

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
соціометрія учнівського колективу

# data[].attributes.attachment_link.title
Соціометрія учнівського колективу

# data[].attributes.attachment_link.description
17.12.2015 | 16834 | Психологічна служба | Автор: Танько Ю.Ю. Учнівський колектив має певну структуру. А.С.Макаренко на основі тривалих спостережень і експериментів дійшов до висновку, що первинний колектив, який не розкладається на підгрупи, повинен складатися з 7-15 чоловік. Тому в класах, де 30 і більше учнів, функціонування колективу як первинного вимагає значної педагогічної роботи.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Визначимо середній бал групи:

3N

де а, б, в - бальні оцінки з питань,

N - число досліджуваних.

Інтерпретація результатів:

Високий показник психологічного клімату - більше 4,5 балів, оцінка 3

Середній показник психологічного клімату - від 3,5 до 4,5 балів, оцінка 2 бали.

Низький показник психологічного клімату - до 3,5 бали, оцінка 1.

2 етап

Визначення інтегральної оцінки групової згуртованості, рівня розвитку колективу

Інтегральна оцінка розраховується за сумою балів за всіма трьома параметрами

І = К + C + Х, де

К- показник групової згуртованості;

С- показник ціннісно-орієнтаційної єдності;

Х - показник психологічного клімату.

Інтерпретація результатів

Високі рівні розвитку колективу і групової згуртованості - І більше 8

Середній рівень - І = 6, 7,

Низький - менше 6.

Методика "Діагностика рівня розвитку класу"

(в авторській адаптації)

За допомогою методики визначається рівень розвитку малої групи на основі узагальнення результатів усіх членів групи, що дозволяє порівнювати між собою різні групи.

Інструкція: "Вам пропонується ряд тверджень, які стосуються різних аспектів стосунків у класі. Оцініть, в якій мірі кожне із запропонованих для оцінювання тверджень властиве вашому класу:

а) це повністю відповідає характеру стосунків у нашому класі;

б) в цілому це властиво нашому класу;

в) це незначною мірою стосується нашого класу;

г) це зовсім не властиво нашому класу, у нас все навпаки.

1. У нашому класі головним критерієм цінності людини є її ставлення до навчання, праці, до колективу.

2. У нашому класі новачок швидше за все не відчує себе чужаком, його зустрінуть доброзичливо й радо.

3. У нашому класі немає "крайніх" і любимчиків.

4. Учні нашого класу не будуть байдужими до чужої біди, їм не властива мораль "моя хата скраю".

5. Атмосфера безкорисливості і взаємодопомоги вирізняє наш клас.

6. Кожен з нас достатньо ініціативний, щоб у разі необхідності взяти на себе відповідальність за якусь справу.

7. Для нас є неприйнятним принцип "Своя сорочка ближче до тіла".

8. Успіх кожного з нас щиро радує всіх і ні в кого не викликає заздрощів.

9. Більшість з нас завжди може поступитися особистим за ради спільної справи.

10. Наш клас зазвичай не чекає вказівок, він завжди ініціативний.

11. У нашому класі кожен відчуває відповідальність за його успіх.

12. Як правило, при вирішенні важливих питань ми завжди є однодумцями.

13. Наш клас досить згуртований та організований.

14. У разі невдач і поразок ми не поспішаємо звинувачувати один одного, а намагаємося спокійно розібратися у причинах.

15. Коли з нами немає класного керівника/куратора, ми працюємо не менш ефективно, ніж за його присутності.

16. Коли у клас приходить класний керівник/куратор, усі зазвичай раді.

17. Стиль керівництва нашим класом рівний, доброзичливий.

18. Для нашого класу не властиво, щоб у кризових ситуаціях від класного керівника/куратора діставалося "на горіхи" і тому, хто був правим, і винуватому.

19. У нас не прийнято ховатися за спини інших.

20. Знаючи намагання класу вчинити щось неправомірне, схибити, у кожного з нас окремо не вистачило б сил, щоб зупинити клас від необдуманого кроку.

21. У нас не промовчать, якщо побачать, що ти неправий.

22. Після навчання ми нерідко вільний час проводимо разом.

23. У нас прийнято розказувати про свої радощі і проблеми.

24. У нас теж є "діади" і "тріади", але це не заважає нам відчувати себе єдиною дружною родиною.

25. У нашому класі порушники дисципліни будуть відповідати не тільки перед класним керівником/куратором, але й перед однокласниками.

26. У нашому класі зовнішня привабливість, сила, наявність престижних речей не є достатнім аргументом для того, щоб користуватися повагою і популярністю.

27. Наша згуртованість зовсім не постраждає,якщо до класу приєднаються ще декілька учнів.

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
педагогічному

# data[].attributes.attachment_link.title
Обробка результатів:

# data[].attributes.attachment_link.description
Визначимо середній бал групи: 3N де а, б, в - бальні оцінки з питань, N - число досліджуваних. Інтерпретація результатів : Високий показник психологічного клімату - більше 4,5 балів, оцінка 3 Середній показник психологічного клімату - від 3,5 до 4,5 балів, оцінка 2 бали. Низький показник психологічного клімату - до 3,5 бали, оцінка 1.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Діагностика рівня сформованості колективу молодших школярів.

Діагностика дитячого колективу − це виявлення виховних можливостей колективу та умов для індивідуального розвитку особистості. Вивчаються: структура, особливості міжособистісних стосунків, основні цінності, ставлення до навчання, виховання в школі, характер громадської думки, основні види ініціативної діяльності, форми дозвілля, переважаючий емоційний фон.

Учнівський колектив - офіційне об'єднання дітей в навчальних закладах. Така спільність має власні цілі, що прямо не збігаються з цілями кожного її члена. Ступінь сформованості є показником психологічного клімату учнівського колективу, який відображає ступінь задоволеності учнів існуючими міжособистісними стосунками. Психологічний клімат зумовлює самопочуття кожного учня, впливає на продуктивність спільної діяльності.

Одним із перших групову згуртованість досліджував американський соціальний психолог Леон Фестінгер, вважаючи критерієм сформованості частоту і міцність групових зв'язків. Подальші дослідження науковці зосереджували на спонукальних властивостях групи. У межах розробленої А. Петровським стратометричної концепції групової активності (теорії діяльнісного опосередкування міжособистісних відносин у групі) було запропоновано розглядати групову згуртованість крізь призму ціннісно-орієнтаційної єдності.

У сформованому колективі роль кожного з її членів має відповідати завданню, що розв'язує клас загалом. Тобто, завдяки конструктивним взаємодіям в колективі, учні підвищують свою особистісну гнучкість, тому їх соціалізація відбувається успішніше.

Щоб сформувати з окремих, доволі різних особистостей, єдиний організм - колектив класу, об'єднати учнів, потрібно враховувати закономірності групового розвитку, на кожному році навчання дітей в початковій школі.

Наприкінці першого року навчання в учнів може формуватися громадська думка щодо дітей, які відзначаються успішністю й дисципліною, з'являються спроби оцінити вчинки ровесників. Поступово у школярів виникають інтереси, пов'язані з позакласною роботою, з громадським життям школи, з тими взаємовідносинами, які встановлюються в шкільному колективі. Поза школою товаришують першокласники, які живуть в одному будинку чи на одній вулиці. Вони охочіше вступають у взаємини із однолітками, ніж дошкільники старшого віку. У групах, де переважають хлопчики, спостерігається більша однорідність за віковою ознакою. Дівчата-першокласниці частіше залучають у гру дітей молодшого віку. Хлопчики-першокласники шукають собі товаришів не тільки серед однокласників, а й поміж своїх сусідів. Проте групи дітей-першокласників ще не складають єдиного колективу, об'єднаного діяльністю, спрямованою на досягнення спільної мети (О.В. Киричук та ін.)

З метою діагностування стану сформованості колективу молодших школярів нами було розроблено програму констатувальної фази експериментального дослідження, що передбачала розв'язання таких завдань:

Для діагностики рівнів сформованості колективу молодших школярів було визначено відповідні критерії та показники. Вони мають бути об'єктивними, постійними і стійкими, враховувати мету, завдання та зміст конкретного педагогічного дослідження.

Для визначення критеріїв сформованості учнівського колективу , на нашу думку, варто враховувати основні фактори, які впливають на його формування :

На підставі вищезазначених ознак визначено критерії та показники сформованості колективу молодших школярів.

Структурно-організаційний критерій характеризується наступними показниками:

Емоційно-ціннісний критерій сформованості колективу молодших школярів представляють такі показники:

Операційно-діяльнісний критерій розкривається через показники:

Вищезазначені критерії виступили основою вибору групи методівдослідження сформованості колективу молодших школярів:

констатувальної фази експерименту з метою діагностики структурно-організаційного критерію сформованості колективу молодших школярів, який характеризується такими показниками: наявність статусної структури колективу, яка забезпечує його функціонування та організацію, підтримання внутрішньої сталості колективу за рахунок активу, використовувалось соціометричне опитування Дж. Морено, яке дає можливість вивчати типологію соціальної поведінки людей в умовах групової діяльності, судити про статусну структуру колективу та його внутрішню сталість (Додаток 1). В дослідженні взяло участь 28 учнів 4-Б класу ЗОШ №8 м. Вінниці. Соціометрична картка виглядала наступним чином:

Кого б ти запросив на свій день народження?

В результаті проведеного соціометричного дослідження з метою вивчення статусної структури групи, ми визначили наступні середні показники статусних категорій, що наведені в таблиці.

Середня кількість виборів по статусним категорям

Статусна структура 4 - Б класу виглядає наступним чином:

2 - „середньопопулярні" - 15 учнів;

3 - „непопулярні" - 10 учнів;

4 - „аутсайдери" - 3 учні;

5 - „ізольовані" - 1 учень.

За результатами соціометрії складено соціометричну таблицю та соціограму (Додаток 2), та зроблено наступний висновок:

У досліджуваній групі більшість дітей має більш-менш сприятливий статус. На підставі соціограми (Додаток 2) можна сказати про характер відносин, що існують в групі, тобто свідчить про роз'єднаність класу на окремі угруповання за статевою ознакою на чолі з лідерами (Вакась В., Косовець А.). Проте, лідером („зіркою") всього класу є Вакась В., який набрав найбільшу кількість позитивних виборів однокласників. Кожна дитина у цій групі має принаймні одного приятеля. Винятком є Чумаков М. Він ‒ ізольований. Серед популярних членів групи можна виділити: Даценка М, Дорошкову Д, Зілецького Д., Малюту Д. Не можна залишати без уваги непопулярних дітей ( Асланян С., Гусєва А., Дідусенко С.) та аутсайдерів (Головенко Я., Герасимчук А), слід виявити і розвинути в них позитивні якості, підняти занижену самооцінку, рівень домагань, щоб поліпшити їхнє положення в системі міжособистісних відносин.

В класі наявні 6 мікрогруп, які взаємодіють між собою та забезпечують організованість колективу. Також наявні поодинокі випадки взаємної неприязні членів колективу, що свідчить про внутрішню нестабільність, через недостатній вплив активу на колектив.

КВ= де КВ - коефіцієнт взаємності; R1 - кількість взаємних позитивних виборів; R - загальна кількість позитивних виборів у групі.

Індекс групової згуртованості 4-Б класу становить 0,62, що дорівнює середньому рівню згуртованості колективу. Тобто, досліджуючи операційно-організаційний критерій та його показники, ми мали змогу оцінити рівень групової згуртованості колективу.

констатувальної фази експерименту з метою діагностики емоційно-ціннісного критерію, зокрема особистісного ставлення до учнівського колективу через прояви чуттєвої сфери дитини, сформованості ціннісних орієнтацій молодших школярів, морально-психологічного клімату колективу і психологічного стану кожної дитячої особистості, ми використовували „Методику незакінчених речень" (Додаток 3), в якій взяли участь 28 дітей. Досліджуваним давалася інструкція закінчити запропоновані речення. Після групування відповідей ми отримали наступні результати.

Метою першого запитання „Мій клас це...", було виявлення ставлення до свого класу. 93% учнів зазначили позитивне ставлення, характеризуючи свій клас як дружній колектив, 7% дітей не надало позитивної характеристики про клас, тобто не задоволені ним та відносинами в групі. В цілому можна говорити про психологічну задоволеність учнями своїм класом.

Метою наступного питання „Мені не подобається, коли в класі...", було виявлення негативних факторів, які впливають на психологічний клімат класу. 50% дітей зазначили шум та неспокій як фактор негативного впливу на психологічний клімат класу, 15% - бійки та сварки, 19% - не зазначили відповіді, тобто такого не спостерігається, 4% - коли в класі є всі діти, 4%- коли в класі сумно, 4%- коли четвер, і цікавою була відповідь: 4% - Альбіна, тобто особиста неприязнь членів колективу.

Метою останнього запитання „У мене завжди зникає настрій, коли в класі..." було встановити негативні прояви поведінки, що наявні у класі, і які вносять в класний колектив елементи дестабілізації. У 33% досліджуваних зникає настрій коли в класі шумно та неспокійно, у 26% - коли в класі б'ються та ображають один одного, у 8% - коли немає найкращої подруги, 29% - не дали відповіді на питання, у 4% зникає настрій, коли в класі Альбіна.

констатувальної фази експерименту з метою діагностики операційно - діяльнісного критерію та його показників нами використовувалось спостереження, для дослідження направленості діяльності дитини на вирішення колективних суспільно-корисних завдань та „ М етодика визначення рівня розвитку учнівського самоврядування", для дослідження здатності дитини до виконання організаційно-управлінської діяльності в колективі та вміння брати участь в загально-колективній діяльності шляхом залучення до учнівського самоврядування.

В ході дослідження направленості діяльності дитини на вирішення колективних суспільно-корисних завдань, ми спостерігали за участю дітей в різноманітних колективних завданнях та вияили наступне: 46% дітей активно беруть участь у вирішенні усіх колективних суспільно-корисних завдань, які пропонувались учителем, 32% - не проявляють ініціативи, але вони не проти такої діяльності і згодні в ній брати участь, для 22% дітей є нецікавою така діяльність і вони не мають бажання брати в ній участь. В загальному показник направленості діяльності дитини на вирішення суспільно-корисних завдань знаходиться на середньому рівні, що дає підстави стверджувати про недостатню колективну сформованість та активність в колективній діяльності.

При обробці результатів 24 пропозиції розбиваються на 6 груп (блоків). Дана систематизація обумовлена виявленням різних аспектів самоврядування:

1) залучення учнів до самоврядування (пропозиції 1,2,3.4);

2) організованість класного колективу (пропозиції 5,6,7,8);

3) відповідальність за результати спільної роботи в класі (пропозиції 9,10,11,12);

4) участь класу в управлінні справами школи (пропозиції 13, 14,15,16);

5) взаємодія з іншими класами в організації загальношкільного життя (пропозиції 17,18, 19, 20);

6) усвідомлення відповідальності за результати роботи всього колективу школи (пропозиції 21, 22, 23, 24).

Результати даної методики нами були визначені у відсотковому відношенні по кожному з аспектів самоврядування:

1) залучення учнів до самоврядування - 43 %;

2) організованість класного колективу - 58 %;

3) відповідальність за результати спільної роботи в класі - 61 %;

4) участь класу в управлінні справами школи - 61 %;

5) взаємодія з іншими класами в організації загальношкільного життя - 66%;

6) усвідомлення відповідальності за результати роботи всього колективу школи - 71 %.

Загальний рівень розвитку учнівського самоврядування дорівнює 60%.

З урахуванням зазначених критеріїв та показників нами виокремлено рівні сформованості колективу молодших школярів:

Низький рівень. Характеризується індивідуалістичною спрямованістю членів колективу, якого фактично ще немає. Не простежується визначена структура колективу, відсутній актив, який би підтримував внутрішню стабільність колективу. Керівник змушений брати на себе роль своєрідного „диктатора". Активність, ініціативність, самостійність виявляються дуже рідко, відчутний низький рівень моральної вихованості. Члени колективу психологічно є мало сумісними, проявляють нейтральне ставлення до колективу. В класі не сформовані органи самоврядування, тому ініціативність, вирішення колективних-суспільно корисних завдань, діяльність дітей не проявляється. Результати процесу виховання різні, оскільки залежать від індивідуальних особливостей вихованців, їх ставлення до навколишнього світу виховних впливів, однолітків, батьків, педагогів. Ефективність виховання залежить від ставлення особистості до навколишньої дійсності взагалі та до спрямованих на неї педагогічних впливів зокрема.

Середній рівень. Колектив характеризується появою активу, який бере на себе частину повноважень керівника колективу, ситуативними виявами демократичного співжиття. Прослідковується структурованість колективу та його організованість. Спостерігається розвиток психологічної сумісності членів колективу, відповідального ставлення до нього та розвиток ціннісних орієнтацій молодших школярів. Члени колективу виявляють середній рівень активності, ініціативності, самостійності в процесі організації діяльності колективу, моральної вихованості. Діти залучаються до самоуправління, за рахунок чого підвищується групова згуртованість та внутрішня стабільність колективу, але вона має не стійкий характер. Все більше дітей залучаються до організаційно-управлінської діяльності та проявляють активність у вирішенні суспільно-корисних завдань, але це явище не є масовим.

Високий рівень . Колектив повністю виконує виховні функції, характеризується соціально-ціннісним мотивами, демократичною спрямованістю. В класі наявний організований актив, який здатний керувати колективом. Члени колективу відрізняються високим рівнем активності, ініціативності, самостійності в процесі різнопланової діяльності, моральної сформованості. Психологічна сумісність членів колективу досягає високого рівня, дити відчувають себе повноправними членами колективу, який діє як єдине ціле. Наявний високий розвиток цінніснх орієнтацій, які мають суспільно-корисну направленість. Самоврядування досягає високого рівня, і діє як стрижневий компонент учнівського колективу, без якого він не може існувати. Більшість дітей відчувають необхідність займатись суспільно-корисною діяльністю та залучені до організаційно-управлінської діяльності.

# data[].attributes.attachment_link.title
Експериментальне дослідження

# data[].attributes.attachment_link.description
Діагностика рівня сформованості колективу молодших школярів. Діагностика дитячого колективу − це виявлення виховних можливостей колективу та умов для індивідуального розвитку особистості. Вивчаються: структура, особливості міжособистісних стосунків, основні цінності, ставлення до навчання, виховання в школі, характер громадської думки, основні види ініціативної діяльності, форми дозвілля, переважаючий емоційний фон.

# data[].attributes.attachment_link.title
Тематика курсів

# data[].attributes.attachment_link.description
№ Тема курсу Автор курсу Цільова аудиторія Місце проведення Обсяг навчання 8. Педагогічне краєзнавство. Історичними шляхами України. Гудзенко Наталія Василівна, спеціаліст вищої категорії, старший вчитель, методист ТОВ "ОСВІТА 3000". директори шкіл, заступники директорів шкіл, вчителі-предметники, психологи, керівники гуртків, методисти районних та міських методичних кабінетів та інші педагоги. м.Тульчин, с.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Багато з тих, хто шукає кращої долі за кордоном, виїжджають туди нелегально, залишаючи своїх дітей під опікою родичів чи в інтернатах. Діти, які зростають у неблагополучному середовищі, мають чимало проблем. Нестача батьківського піклування, бездоглядність, погане харчування, негативний приклад вживання психоактивних речовин, психічне і фізичне насильство можуть поєднуватись із залученням дітей до небезпечних видів бізнесу і тяжкої праці. Наприклад, дитину можуть змусити обробляти величезний город, колисати вночі немовлят, навіть просити милостиню, красти чи розповсюджувати наркотики.

На жаль, у таких випадках діти не завжди звертаються по допомогу і часто обирають помилкове і небезпечне рішення - тікати з дому. Декого з підлітків вабить "романтика" вуличного життя. Жити з батьками і вчитись у школі їм нудно, а життя "на волі", вважають вони, захоплююче, цікаве й романтичне. Але це не так. Життя дитини на вулиці важке, принизливе і дуже небезпечне. Багато безпритульних дітей щороку вмирають від насильства, хвороб, кінчають життя самогубством.

Однак тих, хто шукає на вулиці романтику, якраз найменше. Найчастіше діти тікають від того, що робить їх нещасливими: жорстоке поводження, фізичне чи психічне насилля, родинні проблеми, матеріальна скрута, конфлікт з учителями чи однолітками. Дехто втікає від проблем з алкоголем чи наркотиками - своїх або батьків.

Якщо твій друг збирається втекти з дому - це серйозна проблема. Тому що він не готовий до самостійного життя. Можливо, твій друг думає інакше, але він помиляється. Вулиця ще ні для кого не закінчилася добром. Якщо він у скруті й має намір піти з дому, ти маєш нагоду врятувати йому життя!

Без жодних вагань запропонуй разом пошукати інше рішення, наприклад, звернутися по допомогу до когось із дорослих. До того, кому ви довіряєте. Найкраще, якщо це будуть твої батьки. Або зверніться до вчителя, шкільного психолога, тренера, родича, сусіда чи просто знайомого. Він чи вона допоможе твоєму другові зрозуміти, що є багато інших шляхів розв'язання проблеми. Наприклад, шукати захисту в держави - звернутись у міліцію, соціальну службу чи зателефонувати на гарячу лінію телефону довіри.

Якщо друг усе-таки втік з дому або ти не бачив його декілька днів і припускаєш, що він так учинив, - негайно розкажи батькам, учителям чи міліції. Пам'ятай: це - не зрада. Це найбільше, що ти ще можеш зробити для нього. Не приховуй нічого. Будь-яка інформація може допомогти відшукати дитину і врятувати їй життя!

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
підручник  основи здоров’я  для класу україни завдання вправи тексти тести з  основи здоров’я  для пятого шостого сьомого восьмого девятого десятого класу з  основи здоров’я  для 10-х 9-х 8-х 7-х 6-х 5-х 4-х класів для україни

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
основи здоров’я  для українських шкіл

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
учебник по  основи здоров’я  для десятого девятого восьмого седьмого шестого пятого четвертого класса украинских школ

# data[].attributes.attachment_link.title
Основи здоров'я

# data[].attributes.attachment_link.description
Багато з тих, хто шукає кращої долі за кордоном, виїжджають туди нелегально, залишаючи своїх дітей під опікою родичів чи в інтернатах. Діти, які зростають у неблагополучному середовищі, мають чимало проблем. Нестача батьківського піклування, бездоглядність, погане харчування, негативний приклад вживання психоактивних речовин, психічне і фізичне насильство можуть поєднуватись із залученням дітей до небезпечних видів бізнесу і тяжкої праці.

# data[].attributes.attachment_link.title
Worldometer - Світова статистика у реальному часі

# data[].attributes.attachment_link.description
Estatísticas do mundo em tempo real sobre população, governo, economia, sociedade, mídia, meio ambiente, alimentação, água, energia e saúde. Estatísticas interessantes com o relógio da população mundial, emissões de dióxido de carbono (CO2), fome, gastos públicos, valores de produção, dados de consumo e muito mais.

# data[].attributes.headline
Наркотики і ВІЛ

# data[].attributes.subject
Наркотики і ВІЛ

# data[].attributes.body
Психоактивні речовини

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Дата публікації: . Рубрика: Новини
Щорічно 26 червня, починаючи з 1987 року, за рішенням Генеральної Асамблеї ООН у всьому світі відзначається Міжнародний день боротьби зі зловживанням наркотичними засобами та їх незаконним обігом з метою створення міжнародного суспільства, вільного від зловживання наркотиками.

Генеральна Асамблея ООН визнає, що, незважаючи на зусилля міжнародної спільноти, світова проблема наркотиків, як і раніше, залишається серйозною загрозою для здоров'я і безпеки населення, особливо молоді.

За оцінками ООН, число осіб, що вживають наркотики, на даний час складає не менше 185 млн. чоловік (тобто 3% всього населення планети або близько 12% населення у віці від 15 до 30 років). На жаль, наслідки наркозалежності для демографічних показників стають все більш загрозливими з кожним днем. Щорічно в результаті вживання наркотиків гинуть близько 200 тисяч людей. Наркоманія знаходиться на шостому місці в списку найбільш поширених причин смерті осіб віком 15-49 років.

Наркоманія - стан, що характеризується патологічним потягом до різних психоактивних речовин, зміною толерантності (збільшення дози споживання), розвитком психічної та фізичної залежності, а також вираженими медико-соціальними наслідками.В теперішній час, широке поширення в світі отримали синтетичні наркотичні речовини, які виробляються і потрапляють в тіньовий обіг в обхід чинного законодавства. Висока популярність цих речовин серед молоді обумовлена ​​доступністю придбання через мережу інтернет та низькою вартістю в порівнянні з "класичними" наркотиками. Серед синтетичних наркотичних речовин найбільш популярні так звані суміші для паління ("спайси") і "солі".

Спайсом (від англ. "Spice" - спеція, прянощі) називають особливі суміші для паління, до складу яких входять трави (як правило, ромашка аптечна) і синтетичні аналоги канабіноїдів.Запідозрити вживання спайсів можна за такими ознаками: зміна розміру зіниць (занадто вузькі або занадто широкі); підвищена рухова активність; почервонілі очі; неконтрольовані перепади настрою; безпричинні емоції (страх або ейфорія); параноя (відчуття переслідування); нечленороздільна мова; галюцинації; підвищений артеріальний тиск, тахікардія; сухість у роті.

У зв'язку з тим, що дозу психоактивної речовини в спайсі прорахувати неможливо, часто у споживачів відмічаються передозування, які супроводжуються нудотою, блювотою, запамороченням, блідістю, втратою свідомості, а в деяких випадках смертю.Люди, що вживають ці суміші, піддають ризику не тільки себе і своє здоров'я, але і безпеку осіб, які перебувають поруч у момент вживання суміші для паління через непередбачуваність змін психіки.

При сп'янінні, викликаному спайсом, людина втрачає контроль не тільки над своєю поведінкою, вона втрачає зв'язок з реальним світом, не розуміє, де вона знаходиться, хто перед нею і т.д. Даний стан розвивається гостро і супроводжується підвищеною, безцільної руховою активністю, агресивною та аутоагресивною поведінкою.При систематичному вживанні спайсів знижується психічна активність в цілому, погіршується пам'ять, слабшає увага, людина насилу справляється з діяльністю, що вимагає розумового навантаження і зосередження. Їй стає все байдуже, не цікаво, вона втрачає колишні соціальні зв'язки.

Іншим поширеним наркотиком серед молоді є "солі", до складу яких входять синтетичні психостимулятори.Якщо вживання спайсів який-то час може бути непомітним для оточуючих, то вживання "солей" стає явним відразу за такими ознаками: дикий погляд; спрага; тривожний стан; мова за типом "затягнутої магнітної плівки"; судорожні рухи нижньою щелепою, гримаси; галюцинації (як правило, слухові); жестикуляція (мимовільні рухи руками, ногами, головою); безсоння; неймовірний приплив енергії (бажання рухатися, щось робити, але дії зазвичай непродуктивні).При отруєнні синтетичними психостимуляторами спостерігається розвиток гострого психозу, порушення функцій життєво важливих органів, некерована гіпертермії (підвищення температури тіла), набряк мозку, що може привести до смерті.

Наркоманія залишається важливою соціальною і медичною проблемою, оскільки наслідки цього явища мають згубний вплив на все суспільство. Основна мета профілактики наркоманії є формування у населення і, особливо, у молоді активної життєвої позиції неприйняття вживання наркотиків. Велике значення має організація дозвілля підлітків, створення умов, що забезпечують корисне проведення вільного часу. Не менше значення мають установи культури, які виховують духовність людини, впливають на її інтелект і емоції, мислення і свідомість.

Кваліфікована медична допомога наркозалежним в м.Харкові надається в КНП ХОР "Обласний наркологічний диспансер", розташованому за адресою м. Харків, вул. Очаківська, 15 (телефон для довідок 340-14-66) та КНП ХОР "Обласна клінічна наркологічна лікарня", розташованому за адресою: м.Харків, вул. Вятская, 1 (телефон для довідок 738-15-48).
КЗОЗ "Харківський міський центр здоров'я"

# data[].attributes.attachment_link.title
СКАЖЕМО НАРКОТИКАМ - НІ!

# data[].attributes.attachment_link.description
Дата публікації: . Рубрика: Новини Щорічно 26 червня, починаючи з 1987 року, за рішенням Генеральної Асамблеї ООН у всьому світі відзначається Міжнародний день боротьби зі зловживанням наркотичними засобами та їх незаконним обігом з метою створення міжнародного суспільства, вільного від зловживання наркотиками.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Підручник з Захисту Вітчизни. "Основи медичних знань". Дівчата. 10 клас. Гудима - Нова програма

За ілюстрацією (іл. 37.1) та інформацією, яку ви засвоїли на уроках біології, складіть стислу розповідь про будову хребта.
Іл. 37.1. Будова хребта людини
Алгоритм надання домедичної допомоги в разі травми хребта визначає механізм надання домедичної допомоги постраждалим у разі підозри на пошкодження хребта.

Пошкодження, або травма, хребта - це патологічний стан, що гостро виникає в разі порушення кісткової цілісності хребців унаслідок дії прямого та непрямого травмувального чинника.

Часто травми хребта спричиняються такими чинниками: падіння з висоти, стрибки головою вперед у воду на мілині, сильні удари по тулубу, обрушення важких предметів на тулуб, дорожньо-транспортні пригоди (особливо внаслідок прямого і сильного удару в спину), надмірні силові навантаження в спорті, ураження блискавкою чи електричним струмом, вибухи тощо. За характером впливу травмувальних чинників можна запідозрити різновид ураження хребта.

Ознаками ушкодження хребта можуть бути:

* сильний біль або відчуття тиску в голові, шиї або спині внаслідок ушкодження нервових волокон у спинному мозку;

* поколювання або втрата чутливості в пальцях рук та ніг - відчуття тепла, холоду і дотику;
Іл. 37.2. Пошкодження тіла хребця внаслідок травми хребта
* утрата рухових функцій кінцівок і відповідно здатності рухатися;

* утрата рівноваги;

* утрата контролю за роботою кишечника і сечового міхура;

* деформація в ділянці хребта;

* судоми;

* утруднене дихання тощо.

Класифікують травми хребта: а) за локалізацією: шийного відділу; грудного відділу; поперекового відділу; крижів; куприка; б) за пошкодженням анатомічних структур: тіл хребців (іл. 37.2); дужок хребців; суглобових відростків; поперечних відростків; остистих відростків; в) за механізмом: компресійні; осколкові або вибухові; клиновидні; г) залежно від пошкодження спинного мозку: з ушкодженням спинного мозку; без ушкодження спинного мозку.

Розрізняють ушкодження хребта закриті та відкриті.

Травма може поєднуватися з ушкодженням спинного мозку або нервових корінців, які відходять від спинного мозку. У цих випадках розвиваються різні неврологічні порушення. І що вище травмований хребет, то ці порушення тяжчі. Якщо перелом поперекового відділу супроводжується паралічем обох ніг, то розміщені вище пошкодження спинного мозку вимикають функцію всіх кінцівок, черевного преса, тазових органів тощо.

Ознаки перелому хребта: сильний біль у спині навіть за незначних спроб руху, видима деформація хребта, набряк м'яких тканин у місці травмованих хребців, шкірні ушкодження - рани, садна, відчуття поколювання, печіння, повзання мурашок.

Своєчасне і правильне надання домедичної допомоги має вирішальне значення для зменшення негативних віддалених наслідків будь-якої травми хребта. Тому починати надавати її треба на місці події.

Перед наданням допомоги необхідно переконатись у відсутності небезпеки на місці події для себе та постраждалого від травмувального чинника, що вже діяв, загрози від зовнішнього середовища та загрози від пораненого і тільки після цього надавати допомогу постраждалому. Якщо місце небезпечне, то треба дочекатися прибуття рятувальників. Перед тим, як надавати допомогу постраждалому, слід отримати його пряму або непряму згоду.

Надаючи допомогу постраждалому, не забувай про власну безпеку! Необхідно перед оглядом та початком надання домедичної допомоги надягнути одноразові гумові або латексні рукавички!
Алгоритм надання домедичної допомоги за травми хребта:
- провести огляд постраждалого, визначити, чи він притомний і дихає;

- попросити постраждалого трохи поворушити руками та ногами і перевірити чутливість легким пощипуванням. За збереження рухів та больового відчуття можна сподіватися, що спинний мозок не ушкоджений;

- постраждалого не можна зрушувати з місця, треба негайно викликати бригаду екстреної (швидкої) медичної допомоги;

- якщо постраждалий не дихає, відновити прохідність ДШ і розпочати СЛР.
Якщо постраждалий притомний і перебуває в безпечному місці, треба:
- зафіксувати шийний відділ хребта (ручна фіксація, м'яка шина, за допомогою шийного комірця тощо) (іл. 37.3). Постраждалим з ушкодженням хребта, а особливо

в разі підозри на травму шийного відділу хребта проводять додаткову іммобілізацію спеціальним коміром Шанца (іл. 37.3). Шина-комір Шанца - ортопедичне пристосування, виготовлене з м'якого і екологічно безпечного пінополіуретану.
Іл. 37.3. Шина-комір Шанца: а - зовнішній вигляд; б - накладений на шию
Цей комір повторює контури шиї, і за правильного накладення цілком знерухомлює шийний відділ. Комір мають накладати дві людини: одна фіксує голову, інша обережно підводить комір під шию (іл. 37.4).
Іл. 37.4. Техніка накладання комірця Шанца
За відсутності комірця Шанца можна використовувати шини SAM (іл. 37.5) або підручні засоби: одяг, взуття, масивну ватно-марлеву пов'язку на шию, пластикові пляшки тощо.
Іл. 37.5. Фіксація шиї за допомогою шини SAM
- залишити постраждалого в початковому положенні та забезпечити постійний нагляд за ним до приїзду бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги;

- укрити постраждалого термопокривалом/ковдрою;

- психологічну підтримати постраждалого.
За умови, що постраждалий притомний, але подальше перебування його у місці події небезпечне, необхідно:
- зафіксувати шийний відділ хребта (ручна фіксація, м'яка шина, за допомогою шийного комірця тощо);

- обережно перемістити постраждалого на довгу транспортувальну дошку або предмети з твердою рівною поверхнею - тверді ноші, щит, зняті двері тощо й зафіксувати його на них (іл. 37.6);

- укрити постраждалого термопокривалом/ковдрою;

- перемістити постраждалого в безпечне місце;

- провести його повторний огляд;

- надати до медичну допомогу постраждалому залежно від наявних пошкоджень (накладення джгута - турнікета, пов'язки, фіксація переломів тощо);

- психологічно підтримати постраждалого та забезпечити нагляд за ним до приїзду бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги.
Іл. 36.6. Постраждалий з травмою хребта зафіксований на транспортувальній дошці
Постраждалого з підозрою на травму хребта заборонено саджати, змушувати вставати на ноги, транспортувати в сидячому положенні, намагатися самостійно вправити деформований хребет, тягнути за кінцівки, здійснювати витягування (тракцію) будь-якого відділу хребта, годувати та напувати.

Якщо евакуація буде проведена менш ніж за одну годину, знеболювання ліпше не проводити.

Усі поранені з підозрою на пошкодження хребта підлягають іммобілізації, їх можна транспортувати лише на транспортувальній дошці, щиті, жорстких або вакуумних ношах.

Рухи постраждалого, зокрема, рухи хребта, особливо згинання, можуть призвести до додаткового ушкодження хребців та спинного мозку, тому кількість перекладань постраждалого має бути зведеною до мінімуму. А саме перекладання його має бути максимально щадним. Відповідно розроблена техніка вкладання постраждалого з травмою хребта на ноші.

Техніка вкладання постраждалого з травмою хребта на ноші

Транспортувати такого постраждалого треба на довгій широкій транспортувальній дошці або жорстких ношах (дверях чи щиті, які довші за зріст постраждалого). Ноші або щит повинні мати рівну жорстку поверхню. Для попередження раптових рухів та зміщення тіла постраждалого необхідно обережно зв'язати йому руки (на рівні талії) та ноги. Якщо постраждалий перебуває в положенні на спині, на ноші під його поперек підкладають валик із м'якої тканини.

Укладання постраждалого треба робити зазвичай чотирьом особам. Перші три особи обережно просовують руки під постраждалого, а четверта допомагає їм у цьому. За командою першої особи всі три особи синхронно та обережно піднімають постраждалого на 20 см від поверхні, а четверта особа підсовує дошку (щит), одночасно стежачи за тим, щоб валик був розміщений під попереком постраждалого, після чого знову допомагає решті. За командою першої особи постраждалого вкладають на дошку (щит) (іл. 37.7).
Іл. 37.7. Укладання постраждалого з травмою хребта на ноші чотирма особами
Укладаючи постраждалого з травмою хребта на ноші, усі три особи стають на коліно з одного боку щита й за командою першої особи (та, що стоїть біля голови постраждалого) обережно просовують руки під постраждалого. Потім знову за командою всі три особи синхронно й обережно піднімають постраждалого на рівень зігнутих колін і повільно встають та опускають на щит, що лежить поряд (іл. 37.8).
Іл. 37.8. Укладання постраждалого з травмою хребта на ноші трьома особами
У разі положення постраждалого обличчям додолу його не перевертають, а транспортують, попередньо підклавши йому під груди валик.

У крайньому разі, коли травмованого потрібно негайно винести з небезпечного місця, але там неможливо відразу вкласти його на жорстку дошку, можна використати м'які ноші. При цьому необхідно постраждалого вкласти на живіт, підклавши йому під плечі валик з одягу так, щоб голова була дещо піднята (іл. 37.9).
Іл. 37.9. Транспортування постраждалого з травмою хребта на м'яких ношах: а - у положенні на животі: б - у положенні на спині з валиком під попереком
За дотримання усіх цих вимог небезпека ускладнення перелому хребта на догоспітальному етапі буде найменшою. Наслідки певних помилок, допущених під час надання домедичної допомоги, згодом буде неможливо виправити навіть за умови найефективнішого лікування.
Алгоритм надання домедичної допомоги при травмі хребта.
1. Що називають ушкодженням або травмою хребта?

2. Що може стати причиною травми хребта?

3. Які можуть бути ознаки ушкодження хребта?

4. Як класифікують травми хребта?

5. Які ознаки перелому хребта?

6. Назвіть алгоритм надання домедичної допомоги в разі травми хребта.

7. Що необхідно зробити перед наданням допомоги постраждалому з травмою хребта?

8. Як і чим можна зафіксувати шийний відділ хребта?

9. На чому можна перемістити постраждало то за травми хребта?

10. Що заборонено робити з постраждалим, у якого підозрюють травму хребта?

11. Яка має бути техніка укладання постраждалого з травмою хребта чотирма та трьома особами?

12. Як треба покласти постраждалого з травмою хребта для транспортування на м'яких ношах?

﻿

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Міністерству освіти і науки України

# data[].attributes.attachment_link.title
Алгоритм надання домедичної допомоги в разі травми хребта - Підручник з Захисту Вітчизни. "Основи медичних знань". Дівчата. 10 клас. Гудима - Нова програма

# data[].attributes.attachment_link.description
Алгоритм надання домедичної допомоги в разі травми хребта - Домедична допомога в разі травм окремих анатомічних ділянок - Основи медичних знань і домедичної допомоги - Захист Вітчизни. "Основи медичних знань". Дівчата - 10 клас - Гудима А. А. - Нова програма - Підручник - 2018

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
Офіційний портал КМДА - Головна

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Ознаки артеріальної кровотечі: кров яскраво-червоного кольору "б'є фонтаном", пульсує, призводить до значної і швидкої крововтрати.

Ознаки венозної кровотечі: кров безперервно витікає з рани, темно-червоного кольору; залежно від діаметру пошкодженої вени кровотеча може бути від незначної до інтенсивної.

безкоштовно зі стаціонарних та мобільних. Телефон швидкої медичної допомоги - 103
Як викликати швидку?

1. Переконатися у відсутності небезпеки.

2. Провести огляд постраждалого, визначити наявність свідомості та дихання.

3. Викликати бригаду екстреної (швидкої) медичної допомоги.

4. Одягнути рукавички.

5. Якщо кровотечі немає:

підняти кінцівку;

накласти на рану чисту, стерильну серветку та бинтову пов'язку.

6. Якщо кровотеча артеріальна:

накласти на рану чисту, стерильну серветку та натиснути безпосередньо на рану;

підняти кінцівку;

якщо кровотеча не зупинена, накласти на рану пов'язку, що тисне, та при можливості одночасно притиснути артерію на відстані;

якщо кровотеча не зупинена, накласти джгут.

7. Якщо кровотеча венозна:

накласти на рану чисту, стерильну серветку та здійснити тиск безпосередньо на рану;

підняти кінцівку;

якщо кровотеча не зупинена, накласти на рану пов'язку.

8. Покласти постраждалого на спину з ногами, піднятими трохи вище рівня серця.

9. Вкрити постраждалого покривалом.

Якщо дихання немає, розпочати серцево-легеневу реанімацію:

виконати 30 натискань на грудну клітку глибиною не менше 5 см (не більше 6 см), з частотою 100 натискань (не більше 120) за хвилину;

виконати 2 вдихи з використанням маски-клапану, дихальної маски, тощо. При відсутності захисних засобів можна не виконувати штучне дихання, а проводити тільки натискання на грудну клітку. Виконання двох вдихів повинно тривати не більше 5 секунд;

поперемінно повторювати попередні два пункти до приїзду швидкої. Важливо змінювати особу, що проводить натиснення на грудну клітку, кожні 2 хвилини.

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
київська міська державна адміністрація

# data[].attributes.attachment_link.title
Що робити у разі ушкодження кінцівок та при кровотечі?

# data[].attributes.attachment_link.description
Ознаки артеріальної кровотечі: кров яскраво-червоного кольору "б'є фонтаном", пульсує, призводить до значної і швидкої крововтрати. Ознаки венозної кровотечі: кров безперервно витікає з рани, темно-червоного кольору; залежно від діаметру пошкодженої вени кровотеча може бути від незначної до інтенсивної. Переконатися у відсутності небезпеки. Провести огляд постраждалого, визначити наявність свідомості та дихання.

# data[].attributes.attachment_link.title
Взаємодія води з оксидами

# data[].attributes.attachment_link.title
Поняття гендер. Гендерна рівність | Вісті Надії

# data[].attributes.headline
Цивільний захист

# data[].attributes.subject
Цивільний захист

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
ТЕХНОСПЕКТР-СЕРВІС

# data[].attributes.attachment_link.title
Конспект лекцій - ТЕХНОСПЕКТР-СЕРВІС

# data[].attributes.attachment_link.description
Ми надаємо у відкритому доступі конспект лекцій спеціальних курсів навчання з питань пожежної безпеки, техногенної безпеки та цивільного захисту.

# data[].attributes.headline
Підручник і додаткові матеріали

# data[].attributes.subject
Підручник і додаткові матеріали

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
шкількі підручники

# data[].attributes.attachment_link.description
Шкількі підручники

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
Официальный сайт доктора Комаровского

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Автобиография доктора Комаровского

Биография

Родился в г. Харькове 15 октября 1960 г.

В 1983 г. окончил педиатрический факультет Харьковского медицинского института.

Трудовую деятельность начал в 1980 г. - медбратом отделения реанимации. С 1983 года работал в областной детской инфекционной клинической больнице города Харькова. До 1991 года - врач отделения реанимации, в течение последующих десяти лет - заведующий инфекционным отделением. С 2000 года вел консультативный педиатрический прием в частном медицинском центре, в 2006 году открыл консультативный медицинский центр - клиника Комаровского - "Клиником".

Кандидат медицинских наук (1996 г.).

Автор многочисленных научных трудов, в том числе монографии "Вирусный круп у детей", а также научно-популярных статей и книг, самая известная из которых - "Здоровье ребенка и здравый смысл его родственников" - выдержала более 30 переизданий в России и Украине.

Евгений Олегович является автором и ведущим ряда телевизионных программ. "Школа доктора Комаровского", стартовавшая в марте 2010 г., трижды была удостоена премии "Телетриумф" и пользуется заслуженным доверием у телезрителей Украины, России, Казахстана, Молдовы, Израиля, Канады и других стран.

Автобиография

Никто из моих предков никогда не имел никакого отношения к медицине. И я не перестаю этому удивляться. Ибо мне очень-очень часто кажется, что стремление лечить заложено во мне генетически. Я почти уверен, что уже был врачом...

Но это всё из области подсознательного. Наяву же все вполне осознанно: дружная семья, папа-мама - инженеры, младшая сестра, любимая бабушка, дедушкины ордена, пионерское детство, очень средняя школа.

Мама моя, до того как стать инженером, окончила институт культуры и несколько лет работала библиотекарем. Последствия библиотечного образования мамы - огромная домашняя библиотека, культ книг и моя страсть к чтению, включая ночное - с фонариком и под одеялом.

На будущий выбор профессии повлияла, прежде всего, младшая сестра. Она родилась, когда мне было 10 лет, и чувство необъяснимой любви к ней, страха за нее до настоящего времени воспринимается мною как самое сильное эмоциональное потрясение детства.

К моменту окончания школы выбора уже не было в принципе: Харьковский медицинский институт, педиатрический факультет. Или вполне логичный альтернативный вариант - служба в Советской Армии.

При подготовке к вступительным экзаменам запомнилось ощущение того, что детство кончилось. А еще запомнились слова физика Петра Самуиловича (сейчас он профессор где-то в США): "Женя, у вас дурная привычка спать по ночам...".

Год моего поступления в институт - 1977 - был особенным. Накануне поменялся ректор, ходили слухи, что за взятки в приемной комиссии; по крайней мере, появились шансы на объективность при сдаче экзаменов. В дальнейшем это подтвердилось: две четверки - за сочинение и физику, и две пятерки - по химии и биологии. Я поступил!

Медицина

Студенческие годы вовсе не воспринимаются мною как самые лучшие и веселые. Как годы тяжелого труда - да. Ощущения: огромное количество бесполезной информации, маразм кафедры "истории КПСС", тошнотворность комсомольских и профсоюзных собраний, бросающаяся в глаза нелюбовь к своей профессии многих преподавателей, профессора, с трудом разговаривающие и по книжкам читающие лекции. И параллельно с этим - интеллектуалы, люди, любящие студентов и свое дело, радость приобщения к профессии.

Со 2-го курса я начал дежурить в больницах. Держал крючки хирургам, помогал медсестрам (не для денег, для себя).

Настоящая работа, уже за зарплату, началась после третьего курса и продолжалась до окончания института. Вначале - год медбратом в отделении реанимации детской дорожной больницы, а затем - в реанимации института общей и неотложной хирургии. Реанимация заставила по-новому посмотреть и на себя, и на медицину. 10 ночей каждый месяц в окружении настоящих врачей, осознание ценности получаемой информации, радость, когда кто-то пришел в сознание, значимость ошибок - людских и врачебных. Смерть... Дети, беременные 18-летние девочки, старики, алкоголики, здоровенные мужики.

Абсолютная норма, когда забыли даже сказать спасибо, и пронзительный крик: "Убийцы!" - крик женщины, которая четыре дня не обращалась за помощью и, по совету бабок, накрывала черной тряпкой бьющегося в судорогах трехлетнего мальчика...

К моменту окончания института детская реаниматология была для меня смыслом жизни. Это была настоящая практическая медицина, где многое надо было не только знать, но и уметь делать руками, быстро принимать решения. Медицина, где цена ошибки и цена нехватки знаний была эквивалентна человеческой жизни.

С 1983 года начал работать в областной детской инфекционной клинической больнице города Харькова. До 1991 - врач отделения реанимации, затем в течение десяти лет - заведующий инфекционным отделением.

К 2000 году закончились резервы моего терпения и способности к компромиссам по отношению к работе врача в рамках системы государственного здравоохранения. Тогда же расстался с родной больницей и начал вести консультативный педиатрический прием в частном медицинском центре. В 2006 году окончательно "созрел" внутренне и материально, после чего вместе с близкими друзьями создал клинику Комаровского - "Клиником".

В словах "Клиника Комаровского" главное - именно клиника. Клиника - это учреждение, в котором помимо лечебно-профилактической работы осуществляется образовательный процесс. Принципиальная особенность "Клиникома" - основным субъектом образования являются не врачи и медсестры, а самые обыкновенные мамы и папы, стремящиеся к осознанному родительству.

Идеология осознанного родительства, родительства как счастья, а не как подвига - это и есть стратегическая основа деятельности Клиникома, ну а тактическими инструментами образования являются сайт и социальная сеть, лекции и вебинары, книги и телепроекты.

Писательство

В 1993 году написал монографию "". Писал сам, без кафедр, для себя, для друзей. Старался, чтобы это легко читалось и было понятно. Получилось. К этому времени уже имелся приличный запас благодарных пациентов, так что удалось без особых проблем издать. В 1996 году за монографию получил ученую степень кандидата наук. Горжусь нетипичностью ситуации, ибо аналогов, когда практикующий врач-педиатр становится кандидатом наук таким образом, в нашей стране нет.

Полученные после выхода книги десятки писем и отзывов убедили меня в том, что писать я умею и имею на это моральное право. И с этого времени пишу практически постоянно.

" Начало жизни вашего ребенка " - первая популярная книга, 1996 год... Ее логическое продолжение - " Здоровье ребенка и здравый смысл его родственников ", 2000 год. Десятки статей в газетах и журналах, книжка про одноразовые подгузники , огромная бумажная и виртуальная переписка. "Здоровье ребенка..." постоянно переиздается в России и Украине, дополняется новыми главами.

Создание "Клиникома" изменило всё самым принципиальным образом. Писать, когда у тебя есть реальные помощники, писать, когда рядом есть люди небезразличные и сопереживающие, - это ж просто удовольствие. Неудивительно, что за 8 лет существования "Клиникома" я успел намного больше, чем за предыдущие 15 лет (смотрите библиографию).

Почему я пишу? Прежде всего потому, что, несмотря на заверения многих ученых, остаюсь в уверенности: большинство детей рождаются на свет здоровыми. Здоровья их лишают родители и медицинские работники. Первые от безграмотности, вторые от страха перед безграмотностью. Неуемная фармакологическая помощь беременным, жуткий перегрев в роддомах, несвоевременное прикладывание к груди, эксперименты с питанием, тепличные условия, лечение всего и всегда.

Наша, отечественная, медицинская наука вообще и педиатрия в частности, претендуя на научность, все больше и больше теряет связь с реальной жизнью. Реалии эти не видны из профессорских кабинетов. А уж для заморских педиатров-советчиков наш быт, наш менталитет, наш образ мыслей, наши ответы на вопросы о том, "что такое хорошо и что такое плохо" - тайна за семью печатями. И никогда они нас не поймут, лишь бы мы сами это поняли и перестали надеяться на помощь, взаимопонимание и спасение.

С 1994 по 2014 год мною получено около 300 тысяч (!!!) писем: география - от Санкт-Петербурга до Южно-Сахалинска в границах СНГ плюс 89 стран мира, покоренных нашими женщинами. Все эти письма - от простых людей. Благодарности, просьбы написать, прислать, помочь, рассказать, ответить на вопросы. При этом около 2500 писем от врачей, 50 отзывов от ученых-профессоров-академиков и ни одного от медицинских чиновников.

Практикующие врачи, реальные обычные больные (не дети министров и олигархов) и ученые с работниками гор-, обл- и минздравов находятся на разных полюсах. Их пути не пересекаются почти никогда.

В результате:

подавляющее большинство родителей не имеет адекватной, доступной, удобной к применению информации касательно элементарных норм ухода за детьми, организации их быта и помощи при болезнях;

присутствует непонимание того факта, что в системе ребенок-его родственники-здравоохранение именно семья играет главенствующую роль в сохранении и укреплении детского здоровья;

логичное следствие - преувеличение роли медицины, гипердиагностика, избыточное лечение, базирующееся на боязни ответственности.

Отсюда моя главная цель: убедить вас в том, что быть мамой и папой - это не тяжкий труд, а счастье, удовольствие. Но при одном обязательном (!) условии - родители обладают необходимыми знаниями.

Ну а моя задача - не столько лечение детей, сколько обучение родителей. Решение поставленной задачи базируется на убежденности доктора Комаровского в том, что он может предложить всем членам семьи алгоритм действий, который будет прост, понятен, эффективен и, главное - легко выполним в рамках отечественной ментальности. Говоря другими словами, вместе мы имеем более чем реальные шансы вырастить здорового ребенка именно в нашей стране, с учетом нашей медицины, нашего образа жизни и наших материальных возможностей.

Телевидение

Первый раз был затянут "в телевизор" в 1992 г.: в разгаре эпидемия дифтерии, а все больные дифтерией дети как раз лечились в моем отделении - в общем, было о чем рассказать... В дальнейшем регулярно общался на самые разнообразные "околодетские" темы с многочисленными журналистами, ну а качественным эволюционным скачком стало появление авторского проекта "Школа доктора Комаровского".

Главный плюс телевидения - эффективность донесения информации. Опять-таки, по мнению многих женщин, телевизор редко ошибается, поэтому мамы скорей верят усатому дядьке из телевизора, нежели врачу высшей категории, кандидату наук и автору 15 книг...

Семья

Женился молодым и глупым после четвертого курса. До сих пор не перестаю удивляться, как это мне так с первого раза повезло! Учились на одном курсе. Катя (Екатерина Александровна) - тоже детский врач (окулист). Родила мне двух мальчишек - Дмитрия (1982) и Андрея (1988). Ребята уже совсем взрослые, самостоятельные, женатые и оба дружно стали папами в 2013 году. Так что именно в этом году доктор Комаровский стал дедушкой, и теперь имеет внука и внучку.

Живем в своем доме, теоретически вдвоем, но практически постоянно кто-то бегает - друзья, дети, внуки. Во дворе большой сад, елки, березки, два огромных дуба, каждому больше 100 лет. Нет огорода, но есть мангал, беседка, сауна, теннисный стол, баскетбольное кольцо, гуляют кот и собака.

Увлечения

Рыбалка... Это больше, чем просто хобби, это патология какая-то. Зимой и летом при первой возможности уезжаем с друзьями на день, на два, на неделю - как сложится. Для меня это самый простой и самый эффективный способ привести в порядок мозги, отвлечься от страстей печальной отечественной педиатрии. К рыбе это никакого отношения не имеет в принципе: по этому поводу мой друг Игорь - такой же на голову больной рыбак, как и я, - спрашивает: "Сколько стоит твой спиннинг?". Получив ответ, долго шевелит губами и задумчиво произносит: "32 кг минтая...".

Благодаря рыбалке остаюсь поклонником внедорожных автомобилей.

Путешествия. Главное, чтобы было как можно больше нетронутой природы и как можно меньше людей.

Фотография и видео. Всегда с собой фотоаппарат и видеокамера. Есть что посмотреть и что показать. Некоторые фотографии здесь - https://instagram.com/uakomar/

Чтение (эта болезнь с детства).

# data[].attributes.attachment_link.title
О Докторе - Доктор Комаровский

# data[].attributes.attachment_link.description
Автобиография доктора Комаровского Родился в г. Харькове 15 октября 1960 г. В 1983 г. окончил педиатрический факультет Харьковского медицинского института. Трудовую деятельность начал в 1980 г. - медбратом отделения реанимации. С 1983 года работал в областной детской инфекционной клинической больнице города Харькова. До 1991 года - врач отделения реанимации, в течение последующих десяти лет - заведующий инфекционным отделением.

# data[].attributes.headline
Емоції  та почуття

# data[].attributes.subject
Емоції  та почуття

# data[].attributes.attachment_link.title
Вплив емоцій на здоров'я

# data[].attributes.attachment_link.title
Презентация Бажання бути здоровим

# data[].attributes.headline
Цукровий діабет

# data[].attributes.subject
Цукровий діабет

# data[].attributes.headline
Уроки з основ здоров'я

# data[].attributes.subject
Уроки з основ здоров'я

# data[].attributes.body
Сайт дистанційного навчання

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Школа - скарбниця знань, добрих почуттів, нових ідей.

Що значить слово "школа"? Слово "школа", з давньогрецької мови, означає - дозвілля, свобода.

Під свободою стародавні греки мали на увазі час, вільний від повсякденної праці. У школах, які в Стародавній Греції називалися "схоле", діти освічених афінян присвячували своє дозвілля духовному, розумовому та моральному вихованню. Таке виховання вимагало певної відмови від життєвої метушні, вимагало тиші й спокою. Тож кожному, хто порушував цю тишу та не виявляв побожного ставлення до школи, загрожувало в ті часи суворе покарання.

Дійсно, школа - це не просто будинок, в якому учні отримують від вчителів знання.

Школа - це пробудження і розвиток юних умів, які прагнуть до світла, до знань, до істини.

# data[].attributes.attachment_link.title
Здоровенькі були

# data[].attributes.attachment_link.description
Школа - скарбниця знань, добрих почуттів, нових ідей. Що значить слово "школа"? Слово "школа", з давньогрецької мови, означає - дозвілля, свобода. Під свободою стародавні греки мали на увазі час, вільний від повсякденної праці. У школах, які в Стародавній Греції називалися "схоле", діти освічених афінян присвячували своє дозвілля духовному, розумовому та моральному вихованню.

# data[].attributes.body
Інтерактивна дошка

# data[].attributes.headline
Основи здоров'я

# data[].attributes.subject
Основи здоров'я

# data[].attributes.body
для вчителя (аutta)

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Холістична модель здоров'я Фізичне благополуччя Психологічне благополуччя Соціальне благополуччя Рівні здоров'я Чинники впливу на здоров'я Здоровий спосіб життя: мотивація і життєві компетентності
Із XVII століття розвиток західної медицини відбувався хибним шляхом, умовно відокремивши людину від навколишнього середовища і поділивши її на дві самостійні сутності: тіло (soma) і душу (psyche). Відтоді майже до середини ХХ ст. здоровим вважали кожного, хто не був хворим, пацієнта розглядали лише як тіло з відхиленнями від фізіологічної норми, а зусилля лікарів спрямовувалися на компенсацію цих відхилень.

У ті часи побутувала думка, що незабаром винайдуть ліки від будь-якої хвороби. Однак цього не сталося, хоча медицина й досягла значного прогресу у багатьох напрямках. Лікарі навчилися допомагати при переломах, пораненнях, більшості небезпечних інфекцій, ускладненнях під час пологів. Завдяки запровадженню стерильності у лікарнях, винайденню вакцин і антибіотиків, а також поліпшенню харчування, очищенню питної води та пастеризації молока, збільшилася середня тривалість життя людей.

Проте в боротьбі з такими поширеними у сучасному світі захворюваннями, як алергія, онкологія, цукровий діабет, гіпертонія, порушення травлення, медицина й досі не може похвалитися вагомими досягненнями.

Стало очевидним, що здоров'я і хвороби є не тільки в тілі чи, навпаки, лише у психіці. Почавшись у тілі, хвороба спричиняє пригнічений психологічний стан. І навпаки, наслідком тривалого чи дуже сильного стресу можуть бути фізіологічні відхилення і соматичні (тілесні) захворювання - інфаркт, виразка шлунку, цукровий діабет тощо.

Учені також усвідомили, що руйнування природи як середовища проживання - це шлях до самознищення людства, у тому числі й від хвороб. З огляду на це, у другій половині ХХ ст. з'явився інший підхід до здоров'я - холістичний, що в перекладі з давньогрецької означає "цілий, цілісний".

За холістичного підходу здоров'я розглядається не лише як відсутність хронічних хвороб, а набагато ширше - як стан загального добробуту і благополуччя. Здоров'я - це життєва енергія, натхнення і задоволення від насиченого подіями життя. Це здатність ставити цілі й досягати їх, максимально реалізовувати свій потенціал. Це свобода від болю, руйнівних пристрастей, егоїзму і духовного занепаду.

У преамбулі Статуту Всесвітньої організації охорони здоров'я (ВООЗ) вказано, що здоров'я - це не тільки відсутність хвороб або фізичних дефектів, а стан повного фізичного, психічного і соціального благополуччя.

Якщо взяти до уваги, що психологічне - це емоційне, інтелектуальне і духовне, то отримаємо п'ятивимірну модель здоров'я (мал.). Кожен із п'яти вимірів є важливим для загального благополуччя людини.

Фізичне благополуччя

Добре фізичне самопочуття, енергія, бадьорість, здатність витримувати фізичні навантаження.

Уміння вчитися й отримувати задоволення від навчання, здатність аналізувати проблеми й ухвалювати виважені рішення.

Здатність розуміти почуття - свої та інших людей, уміння долати невдачі, керувати стресами.

Усвідомлення свого призначення і сенсу життя, сприймання загальнолюдських цінностей, залучення до культурної спадщини людства.

Соціальне благополуччя

Задоволення соціальним статусом і якістю взаємин з оточенням, здатність ефективно спілкуватися та взаємодіяти з людьми.

Усі три аспекти здоров'я (фізичний, психологічний і соціальний) тісно взаємопов'язані (подібно до триноги, на якій встановлено фотоапарат: якщо одна з ніжок коротша за інші, то стійкість триноги порушується). Тому важливо зберігати рівновагу і дбати про всі аспекти благополуччя.

Наприклад, у поході юнаки і дівчата не лише тренують своє тіло ( дбають про фізичне благополуччя), а й гартують волю, навчаються чогось нового, отримують задоволення від спілкування з природою ( психологічне благополуччя), а також приємно проводять час зі своїми друзями, вчаться бути командою, надихати і підтримувати одне одного ( соціальне благополуччя).

Фізичне здоров'я (благополуччя) характеризує рівень розвитку та функціональні можливості органів і систем людського організму.

Базовими показниками фізичного здоров'я є робота серця, стан імунної системи і здатність організму засвоювати кисень. Ознаки фізичного здоров'я: чиста гладка шкіра, здорові зуби, блискуче міцне волосся, гнучкі суглоби, пружні м'язи, здорове серце, відчуття бадьорості впродовж дня, висока працездатність.

Фізичне здоров'я забезпечує енергію для повсякденного життя, полегшує адаптацію до навколишнього середовища (наприклад, до погодних умов), допомагає виживати в екстремальних ситуаціях. Воно підвищує наші шанси захиститися від інфекцій і уникати травм, а також швидко одужувати, якщо захворів. Для підтримки фізичного здоров'я важливо повноцінно відпочивати, мати нормальну вагу тіла, піклуватися про свою фізичну форму, особисту гігієну, а також проходити регулярний медичний огляд і лікуватися в разі потреби. Також важливо уникати шкідливого впливу на організм тютюну, алкоголю, психоактивних і токсичних речовин.

Ознаками фізичного нездоров'я можуть бути:

порушення сну;

втрата апетиту;

нездатність витримувати фізичні навантаження;

порушення травлення;

зіпсовані зуби;

нездорова шкіра;

підвищена стомлюваність;

загальна слабкість.

Не існує "здоров'явимірювача", за допомогою якого можна було б точно виміряти рівень свого здоров'я. Тому кожен оцінює його суб'єктивно (за власними критеріями). Тут важливо бути реалістом. Якщо під здоров'ям розуміти п'ять років без будь-яких хвороб і здатність пробігати марафонську дистанцію, мало хто назве себе здоровим. А коли розуміти здоров'я як баланс і здатність швидко одужувати, то чимало людей переконані, що вони здорові.

Більшість людей вважають себе здоровими, якщо у них нема ознак порушень фізичного здоров'я. Однак вони можуть мати захворювання, навіть хронічні чи невиліковні, які не виявляються жодними аналізами і пов'язані з порушеннями їхньої ментальної (емоційної, розумової чи духовної) сфери.

Наше психологічне благополуччя залежить від того, що ми думаємо про себе, як долаємо стреси, засвоюємо інформацію й ухвалюємо рішення. Найважливішим критерієм психологічного благополуччя є відчуття психологічної рівноваги, яку пов'язують із гармонійною організацією психіки та її можливістю адаптуватися до стресів. Люди з високим рівнем психологічної рівноваги демонструють:

позитивну самооцінку, яка тісно пов'язана зі здатністю керувати своїм життям;

послідовність і передбачуваність, що свідчить про сформованість характеру;

цілеспрямованість, яка ґрунтується на позитивному баченні майбутнього і потребі у самореалізації;

автономність (незалежність), що забезпечується умінням ухвалювати відповідні рішення;

відчуття єдності з іншими людьми, що приносить у життя стабільність і наповнює його сенсом.

Психологічно врівноважені люди більше насолоджуються життям і легше долають виклики та проблеми. Вони навіть інакше ставляться до них. "Здорова людина бачить у проблемах можливості, а хвора - у можливостях проблеми", - зауважив відомий психіатр Аллан Фромм.

Психологічно врівноважені люди усвідомлюють свої почуття і вміють висловити їх у найкращий спосіб. Вони здатні ухвалити мудре рішення, керуючись моральними цінностями і відповідальністю.

У таблиці наведено деякі ознаки психологічного благополуччя, а також ознаки порушення психологічної рівноваги.

адекватне сприймання дійсності

викривлене сприймання дійсності

здатність засвоювати знання, логічно мислити

погіршення пам'яті, уваги, інших розумових здібностей

здатність аналізувати проблеми й ухвалювати зважені рішення

хаотичність, категоричність мислення

цілеспрямованість, активність, незалежність

нерішучість, залежність від чужої думки

здатність дотримуватися соціальних норм і правил

схильність до порушення правил, моральних норм, законів

розвинене почуття відповідальності за себе (своє життя і здоров'я)

уникання відповідальності, наявність шкідливих звичок

критичне мислення

підвищена навіюваність

здатність адекватно оцінювати себе, самоповага

занижена самооцінка, втрата віри в себе, у свої можливості

природність поведінки, вихованість, чемність

демонстративність, грубість, пихатість

здатність співчувати, доброзичливість

емоційна черствість, ворожість, агресивність

уміння пробачати і забувати образи

злостивість

володіння собою

імпульсивність, різноманітні фобії

оптимізм

тривожність, зневіра

Люди - істоти соціальні, тому вони не можуть нормально існувати без взаємодії з іншими людьми та суспільством. Важливим критерієм соціального благополуччя є показник соціальної адаптованості людини, який пов'язують з її здатністю ефективно спілкуватися та налагоджувати здорові міжособистісні взаємини, адаптуватися до соціальних норм і правил, що існують у суспільстві, взаємодіяти з державними інституціями.

Люди з високим рівнем соціального благополуччя:

мають розвинені комунікативні навички, вміють слухати і говорити, уникають непорозумінь;

приязні у спілкуванні, демонструють толерантність і повагу до співрозмовника, їхня манера спілкування викликає повагу до них;

у разі конфлікту дбають про інтереси всіх сторін, здатні запропонувати взаємовигідне рішення або піти на компроміс;

легко знайомляться, добре почуваються навіть у незнайомій компанії;

уміють дружити і вибирати добрих друзів, дбають про приязні родинні стосунки;

уміють надавати й отримувати допомогу, працювати в команді;

здатні мотивувати і переконувати, бути лідером і вести за собою.

Про низький рівень соціального благополуччя свідчать:

часті конфлікти та непорозуміння;

відсутність близьких друзів, відчуття самотності;

надмірна сором'язливість, нездатність звернутися по допомогу;

нездорові стосунки в родині, у школі, з однолітками.

Рівні здоров'я можна уявити як безкінечність динамічних станів на лінійці, на одному кінці якої - передчасна смерть, а на другому - ідеальне здоров'я. Між теоретичним поняттям "досконале здоров'я" і хворобою є проміжні стадії:

Абсолютно здоровий - стан організму, при якому всі органи і системи функціонують ідеально (теоретичне поняття).

Практично здоровий - організм підтримує всі показники у межах фізіологічної норми. Він здатний витримувати значні навантаження і за рахунок внутрішніх резервів швидко адаптується до змін у навколишньому середовищі.

Збій адаптації - внаслідок тривалого впливу несприятливих чинників в організмі порушується система саморегуляції, накопичуються токсичні речовини, знижується активність імунної системи.

Передхвороба - накопичуються дезадаптаційні зміни, виникає імунодефіцит, порушується обмін речовин. На цій стадії відбувається зниження больового порогу, з'являється стомлюваність і ризик виникнення захворювань.

Хвороба - патологічний процес, що виявляється у формі виражених ознак (симптомів).

Досягнення високого рівня благополуччя залежить від багатьох чинників.

Здоров'я населення оцінюють за трьома показниками. Перший - показник дитячої смертності. Другий - кількість робочих днів, пропущених через хворобу. Третій - середня тривалість життя. Вплив медицини на ці показники, за оцінками ВООЗ, не перевищує 10 %. Решта залежить від спадковості (20 %), стану довкілля (19 %), а найбільше (51 %) - від нашого способу життя (мал. ).

На деякі з цих чинників ми можемо впливати повністю, на інші - лише частково, а на решту не маємо жодного впливу.

Спадковість - це те, що біологічно передається людині від батьків: колір очей, форма носа, зріст, особливості статури тощо. Науково доведено вплив спадковості майже на всі аспекти фізичного і психічного здоров'я. Однак це не знімає відповідальності кожного за своє здоров'я. Навпаки, ті, хто успадкував схильність до певного захворювання (наприклад, діабету), мають вести такий спосіб життя, щоб знизити ймовірність його виникнення.

Окрім фізичного здоров'я, спадковість впливає на базові розумові здібності й таланти - у спорті, музиці, образотворчому мистецтві.

Якість і доступність медичних послуг - важливий чинник охорони здоров'я. У кризових ситуаціях він є вирішальним.Однак набагато важливіше запобігти проблемам зі здоров'ям, тобто більше уваги приділяти його профілактиці. Недаремно британці кажуть, що фунт профілактики кращий за тонну ліків.
Середовище (природне, техногенне, соціальне)
Навіть прихильники здорового способу життя не в змозі повністю компенсувати вплив несприятливих кліматичних умов, забрудненого повітря, підвищеного рівня шуму, радіації чи наслідків соціальних зворушень.

Серед природних чинників на здоров'я людей найбільше впливають несприятливі погодні умови. Влітку зростає ризик для людей із серцево-судинними захворюваннями, а восени і взимку збільшується кількість тих, хто захворів на застуду і грип. Ризикують і ті, хто потрапив у зону стихійного лиха: землетрусу, виверження вулкана, посухи чи повені.

Технології - це доступні нам досягнення технічного прогресу. Сучасні медичні технології у діагностиці та лікуванні серцево-судинних захворювань, ВІЛ-інфекції допомагають багатьом людям жити довше і мати кращу якість життя. Інші технології - пастеризація молока, дезінфекція у лікарнях, вакцинація - істотно зменшили поширення інфекційних захворювань. Існують технології очищення викидів промислових підприємств, що уможливлюють зниження рівня забруднення довкілля. Однак розвиток технологій може і негативно позначатися на здоров'ї. Механізми й автомати майже повністю звільнили людину від фізичної праці. Нині багато хто веде малорухливий спосіб життя: сидить на роботі, користується транспортом замість того, щоб ходити пішки, вдома відпочиває перед екраном телевізора або грає в комп'ютерні ігри. Рівень фізичної активності таких людей дуже низький, відповідно у них виникають проблеми зі здоров'ям.

Негативним наслідком технічного прогресу є техногенні аварії, що загрожують життю і здоров'ю людей. Сукупний ефект техногенних забруднень (хімічних, радіаційних, шумових) впливає на кожного, хто живе у забруднених зонах або вживає вирощені там продукти.

Соціальне середовище - це насамперед родина, друзі, інші люди, з якими ви щодня спілкуєтеся. Сприятливе оточення - важливий чинник підтримання психологічної рівноваги.

Невід'ємним складником життя підлітків є спілкування з однолітками (друзями, приятелями, однокласниками). Ті, хто дбає про своє здоров'я, можуть позитивно впливати і на здоров'я своїх друзів. А ті, хто поводиться ризиковано (курить, вживає алкоголь, порушує закон), нерідко психологічно тиснуть на своїх друзів, спекулюючи на їхній потребі належати до групи.

Соціальне середовище людини не обмежується її найближчим оточенням. На здоров'я впливають і такі соціальні чинники, як культура і засоби масової інформації. Особливості національної кухні, народні традиції, релігія - усе це елементи культури, які можуть впливати на здоров'я. Пізнання культури свого народу допомагає краще зрозуміти самого себе, сприяє формуванню ідентичності, а ознайомлення з різними культурами спонукає краще пізнати інших людей, виховує толерантність.

Засоби масової інформації (ЗМІ) - телебачення, інтернет, радіо, газети, журнали, друкована реклама - надають інформацію. Вони також відіграють вирішальну роль у формуванні громадської думки. На жаль, не вся поширювана у ЗМІ інформація є достовірною. Так, реклама має на меті збільшення прибутків від продажу товару, тому нерідко висвітлює лише його кращі якості та приховує недоліки. Тому при виборі товарів, продуктів, від яких залежить наше здоров'я, довіряти треба лише достовірним джерелам інформації (наприклад, публікаціям фахових організацій у сфері охорони здоров'я - Академії медичних наук, Міністерства охорони здоров'я, державних санітарних служб тощо).

Здоров'я і благополуччя залежать, передусім, від нас самих. Кожному по змозі правильно харчуватися, поліпшувати фізичну форму, керувати стресами, не палити, не вживати алкоголю чи інших психоактивних речовин. Кожен спроможний подбати про своє довкілля, гармонійні взаємини з оточенням, особистісний розвиток і наповненість життя глибоким сенсом.

Якщо ми нічого не робимо для свого здоров'я, переживаємо багато стресів, маємо шкідливі звички і схильність до невиправданих ризиків, то рівень і резерви здоров'я знижуються.

А коли підтримуємо добру фізичну форму, живемо в гармонії зі своїм внутрішнім світом і з навколишнім, протистоїмо негативному впливові оточення, то зазвичай досягаємо високого рівня благополуччя.

Спосіб життя - це сукупність типових для людини видів життєдіяльності. Він характеризується її звичками й особливостями поведінки на роботі, в побуті, на відпочинку.

Деякі наші вчинки і звички пов'язані з ризиком виникнення захворювань. Наприклад, куріння може спричинити рак легень, а ризиковані статеві стосунки - інфікування ВІЛ, ІПСШ.

Інші звички, навпаки, підвищують захисні можливості організму і поліпшують самопочуття та здоров'я. Зокрема, це спати 8-10 годин на добу, щоранку снідати, вживати різноманітну їжу і достатню кількість води, виконувати фізичні вправи, щодня бувати на свіжому повітрі, дбати про гігієну тіла, одягу і житла, уникати травм, позбутися шкідливих звичок.

Мотивація здорового способу життя. Науково доведено, що люди, які ведуть здоровий спосіб життя, зазвичай живуть довше, повніше реалізують себе і відчувають більше задоволення від життя. "Здоров'я настільки переважає всі інші блага, що здоровий жебрак щасливіший за хворого короля", - зазначав німецький філософ Артур Шопенгауер.

Чому ж так складно переконати людей дбати про своє здоров'я?

Лікарі, психологи і вчителі переконані, що самих лише знань недостатньо. Адже знати про здоровий спосіб життя - це одне, а вести його - зовсім інше. Згідно із законами психології, люди схильні повторювати дії, які приносять задоволення, й уникати того, що неприємне. На жаль, наслідки здорової і нездорової поведінки бувають оманливими, оскільки нагорода за здоровий спосіб життя зазвичай відтерміновується в часі, а задоволення від неправильної поведінки може наставати миттєво.

Те, що шкодить здоров'ю, буває смачним (як тістечка або чипси) чи цікавим (як комп'ютерні ігри). Однак надмірне захоплення жирною та солодкою їжею може призвести до ожиріння, а часті ігри у "стрілялки" і "бродилки" - до комп'ютерної залежності. І навпаки, регулярні заняття спортом потребують самодисципліни, а здорове харчування передбачає певні обмеження.

Тому вибір на користь здоров'я потребує високого рівня розуміння і зацікавленості. Ось чинники, що сприяють такому вибору:

особиста відповідальність за своє життя - віра в те, що на кораблі власного життя ви є капітаном, а не пасажиром;

високий рівень самоповаги - впевненість, що ви гідні всього найкращого, що може дати вам життя;

віра в те, що здорова поведінка забезпечує позитивні результати;

наявність спеціальних та життєвих навичок, сприятливих для здоров'я.

Список використаних джерел:

1. Байер К. Здоровый образ жизни /К. Байер, Л. Шейнберг; пер. с англ. - М.: Мир, 1997.

2. Гладышев Ю.В. Валеология: учебно-методический комплекс /Ю. В. Гладышев, Н. Г. Гладышева. - Новосибирск: НГУЭУ, 2008.- Режим доступу: http://valeologija.ru/knigi/valeologiya-uchebnij-komlpeks-gladisheva

3. Воронцова Т.В. Основи здоров'я. Підручник для 7 класу загальноосвітніх закладів / Т. В. Воронцова, В. С. Пономаренко.- Режим доступу:http: //autta.org.ua/files/user_Irene_304/rus/7_pidv.pdf

4. Здоровий спосіб життя.-Режим доступу: http: //4brain.ru/zozh/pitanie.php - Тема з екрана.

# data[].attributes.attachment_link.title
3.1 Здоров'я і спосіб життя

# data[].attributes.attachment_link.description
Холістична модель здоров'я Фізичне благополуччя Психологічне благополуччя Соціальне благополуччя Рівні здоров'я Чинники впливу на здоров'я Здоровий спосіб життя: мотивація і життєві компетентності Із XVII століття розвиток західної медицини відбувався хибним шляхом, умовно відокремивши людину від навколишнього середовища і поділивши її на дві самостійні сутності: тіло (soma) і душу (psyche).

# data[].attributes.attachment_link.title
Як хакери захищають Інтернет

# data[].attributes.headline
БЕЗПЕЧНИЙ ІНТЕРНЕТ

# data[].attributes.subject
БЕЗПЕЧНИЙ ІНТЕРНЕТ

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Телеканал ПЛЮСПЛЮС

# data[].attributes.attachment_link.title
Корисні підказки 2. Увага! Інтернет!

# data[].attributes.headline
Додаток до уроку з правознавства

# data[].attributes.subject
Додаток до уроку з правознавства

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Суспільне Суми

# data[].attributes.attachment_link.title
Кримінальна відповідальність неповнолітніх | Про суд

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Школа - скарбниця знань, добрих почуттів, нових ідей.

Що значить слово "школа"? Слово "школа", з давньогрецької мови, означає - дозвілля, свобода.

Під свободою стародавні греки мали на увазі час, вільний від повсякденної праці. У школах, які в Стародавній Греції називалися "схоле", діти освічених афінян присвячували своє дозвілля духовному, розумовому та моральному вихованню. Таке виховання вимагало певної відмови від життєвої метушні, вимагало тиші й спокою. Тож кожному, хто порушував цю тишу та не виявляв побожного ставлення до школи, загрожувало в ті часи суворе покарання.

Дійсно, школа - це не просто будинок, в якому учні отримують від вчителів знання.

Школа - це пробудження і розвиток юних умів, які прагнуть до світла, до знань, до істини.

# data[].attributes.attachment_link.title
Здоровенькі були

# data[].attributes.attachment_link.description
Школа - скарбниця знань, добрих почуттів, нових ідей. Що значить слово "школа"? Слово "школа", з давньогрецької мови, означає - дозвілля, свобода. Під свободою стародавні греки мали на увазі час, вільний від повсякденної праці. У школах, які в Стародавній Греції називалися "схоле", діти освічених афінян присвячували своє дозвілля духовному, розумовому та моральному вихованню.

# data[].attributes.headline
Для учнів (2 частина)

# data[].attributes.subject
Для учнів (2 частина)

# data[].attributes.headline
Для учнів (1 частина)

# data[].attributes.subject
Для учнів (1 частина)

# data[].attributes.headline
Методичний посібник              для вчителя

# data[].attributes.subject
Методичний посібник              для вчителя

# data[].attributes.attachment_link.title
сертифікат_mozaBook

# data[].attributes.attachment_link.title
Сертифікат_Коронавірус

# data[].attributes.attachment_link.title
Єдині  вимоги написання

# data[].attributes.headline
Інститут модернізації змісту освіти

# data[].attributes.subject
Інститут модернізації змісту освіти

# data[].attributes.attachment_link.title
Електронні версії підручників для учнів 9-х класів

# data[].attributes.attachment_link.description
Лист ІМЗО від 03.08.2017 №21.1/10-1605 "Про проведення Всеукраїнського вебінару "Конструктор LEGO як освітній ресурс 21 століття у початкових класах. Міжнародна програма FIRST LEGO League Junior"

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Стенди для школи
та дитячого садка

Конспект урок з основ здоров'я 2 клас, для російськомовної школи. Автор: вчитель початкових класів Мальцева Наталія Анатоліївна Відкритий урок Основи здоров'я на тему "Тема уроку: Спілкування. Умови взаєморозуміння. Практична робота: [...]

Конспект інтегрованого уроку з літературного читання і основ здоров'я у 3 класі. Тема "Весна іде - красу несе" Автор: Вчитель початкових класів Красінська Ольга Павлівна Даний конспект уроку допомагає вчителю [...]

Конспект урок з основ здоров'я 2 клас, для російськомовної школи. Автор: вчитель початкових класів Мальцева Наталія Анатоліївна Відкритий урок Основи здоров'я на тему "Тема уроку: Спілкування. Умови взаєморозуміння. Практична робота: [...]

Конспект інтегрованого уроку з літературного читання і основ здоров'я у 3 класі. Тема "Весна іде - красу несе" Автор: Вчитель початкових класів Красінська Ольга Павлівна Даний конспект уроку допомагає вчителю [...]

# data[].attributes.attachment_link.title
Освітній портал | Основи здоров'я

# data[].attributes.attachment_link.description
Стенди для школита дитячого садка Конспект урок з основ здоров'я 2 клас, для російськомовної школи. Автор: вчитель початкових класів Мальцева Наталія Анатоліївна Відкритий урок Основи здоров'я на тему "Тема уроку: Спілкування. Умови взаєморозуміння. Практична робота: [...] Конспект інтегрованого уроку з літературного читання і основ здоров'я у 3 класі.

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
Освітній портал - Урок-UA

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Автор: директор НВО №33 Репецька Наталія Анатоліївна

На основі Державного стандарту початкової загальної освіти та Державного стандарту базової і повної загальної середньої освіти досліджується зміст освіти в контексті формування в учнів ключових і предметних компетентностей. У статті обґрунтовано технологію розвитку готовності вчителів до формування компетентностей школярів.
Управління навчально-виховним процесом та підвищення фахового рівня педагогів щодо реалізації вимог формування ключових і предметних компетентностей школярів в умовах впровадження Державного стандарту початкової загальної освіти та Державного стандарту базової і повної загальної середньої освіти. Ключові слова: компетентнісний підхід, компетентність, ключові компетентності, готовність до формування компетентностей школярів, структура, компоненти.
The content of education is studied on the basis of State standard of general primary education and State standard of basic and complete general secondary education. This content is analyzed within the context of students' forming of key and object competences. In the article the development technology of teachers' preparedness to the formation of students' competences is grounded.
Key words: competency-based approach, competence, key competences, preparedness to the formation of students' competences, structure, components.
Сучасний стан розвитку суспільства, бурхливий розвиток всіх сфер його соціального й духовного життя, інноваційні зміни освітнього простору, що охопили світовий простір, потребують якісно нового рівня освіти, який би відповідав міжнародним стандартам, та ініціюють у системі освіти всебічний розвиток творчо обдарованого мобільного фахівця.

Професія педагога унікальна тим, що, закладаючи у свідомість дітей основи науки, педагог впливає і на подальшу долю своїх вихованців. Учнів не лише навчають, але й інтегрують їх у суспільне життя. Наскільки активною і позитивною особистістю стане людина, коли виросте, значною мірою залежить від вчителів, від їх професійної майстерності, вміння виховати людину, яка житиме за сучасними інноваційними законами, стане всебічно розвиненою, самостійною, самодостатньою особистістю, керуватиметься власними знаннями, переконаннями.

До найсуттєвіших інновацій у галузі національної освіти початку ХХІ століття належить запровадження державних стандартів освіти, зокрема Державного стандарту початкової загальної освіти та Державний стандарт базової і повної середньої освіти (далі - Державний стандарт освіти) [7; 8]. У зв'язку із зазначеним актуалізується проблема ефективного управління навчально-виховним процесом та підвищення фахового рівня педагогів щодо реалізації вимог формування ключових і предметних компетентностей школярів в умовах впровадження Державного стандарту.

Аналіз останніх досліджень і публікацій. Компетентнісний підхід в умовах навчально-виховного процесу загальноосвітнього навчального закладу розкривається у дослідженнях провідних науковці НАПН України: В. Аніщенко, І. Бех, І. Єрмаков, Я. Кодлюк, В. Кремень, О. Пометун, І. Родигіна, Н. Ничкало, С. Ніколаєнко, С. Сисоєва, О. Сухомлинська та інших вчених.

Управління навчально-виховним процесом та підвищення фахового рівня педагогів здійснюється у контексті вимог Державного стандарту освіти та охоплює два аспекти - загальнопедагогічний (зокрема дидактичний) та методичний. Загальнопедагогічний аспект передбачає розкриття таких питань: Державний стандарт освіти як нормативний документ, компетентнісний підхід у початковій, базовій та повній середній освіті, особливості оцінювання навчальних досягнень школярів, варіативність навчальної літератури школярів.

Аналізуючи зміст освіти в навчально-виховному закладі, важливо сформувати у педагогів цілісне уявлення про Державний стандарт освіти як нормативний документ, зокрема його призначення, структуру, Базовий навчальний план, освітні галузі, державні вимоги до рівня загальноосвітньої підготовки учнів та ін. Зазначений документ націлює на посилення результативної складової навчального процесу, що знаходить своє відображення у навчальних досягненнях школярів, які представлені через спеціальні новоутворення - компетентності.

Важливо донести до педагогів інформацію про те, що компетентності поділяються на предметні, міжпредметні (загальнопредметні) та ключові. Предметні компетентності забезпечують засоби конкретного навчального предмета і визначають на основі вимог до навчальних досягнень учнів, які зазначені в навчальних програмах. Міжпредметні компетентності формують у взаємозв'язку змісту і методик предметів однієї чи кількох освітніх галузей. На думку відомого дидакта початкової освіти О.Я.Савченко, ключові компетентності є наскрізними інтегрованими утвореннями, які формують засобами всіх предметів у взаємозв'язку урочної та позаурочної роботи, у взаємодії із соціумом [13, с.3]. Зазначимо, що у Державному стандарті початкової загальної освіти серед ключових компетентностей наведено такі: вміння вчитися, загальнокультурна, громадянська, здоров'язбережувальна, соціальна та компетентність з інформаційно-комунікаційних технологій [7, с.5].

Особливу увагу педагогів варто звернути на розкриття сутності та шляхів формування вміння вчитися як ключової компетентності, оскільки, по-перше, значущість цього утворення в умовах інформаційного суспільства суттєво посилюється; по-друге, його вироблення пов'язане із реалізацією основної вимоги особистісно орієнтованої парадигми освіти - визнання особистості школяра суб'єктом навчальної діяльності; по-третє, ядром цієї компетентності є загальнонавчальні вміння і навички, обов'язковість формування яких зафіксована нормативно.

Уміння вчитися розглядаємо як ключову компетентність початкової загальної освіти, яка охоплює змістовий (знання про культуру розумової праці, про змістову основу загальнонавчальних умінь і навичок та про вміння вчитися як інформаційну цінність), мотиваційний (усвідомлення значущості знань, наявність стійкого інтересу до навчання) та процесуальний (вміння організувати робоче місце; планувати навчальну діяльність; працювати з підручником; аналізувати, порівнювати, узагальнювати; здійснювати само- і взаємоконтроль) компоненти і формується в цілісному навчально-виховному процесі початкової школи.

Державний стандарт базової і повної середньої освіти також ґрунтується на засадах особистісно зорієнтованого, компетентнісного і діяльнісного підходів, що реалізовані в освітніх галузях і відображені в результативних складових змісту базової і повної загальної середньої освіти. При цьому особистісно зорієнтований підхід до навчання забезпечує розвиток академічних, соціокультурних, соціально-психологічних та інших здібностей учнів. Компетентнісний підхід сприяє формуванню ключових і предметних компетентностей. До ключових компетентностей належить уміння вчитися, спілкуватися державною, рідною та іноземними мовами, математична і базові компетентності в галузі природознавства і техніки, інформаційно-комунікаційна, соціальна, громадянська, загальнокультурна, підприємницька і здоров'язбережувальна компетентності, а до предметних (галузевих) - комунікативна, літературна, мистецька, міжпредметна естетична, природничо-наукова і математична, проектно-технологічна та інформаційно-комунікаційна, суспільствознавча, історична і здоров'язбережувальна компетентності.

Впровадження нової редакції Державного стандарту освіти актуалізує проблему варіативності навчальної літератури, зокрема підручника як основного виразника змісту освіти.

Аналіз рівня професійної підготовки вчителів в Україні сьогодні дозволяє зробити висновки про посилення технологічного аспекту підготовки вчителя, накопичену палітру освітніх технологій, напрацьовані підходи до гуманізації педагогічної взаємодії педагога з дитиною.

Оновлення змісту освіти, робота за новим Державним стандартом освіти вимагає пошуку нових форм підвищення фахового рівня педагогів. Найважливішою ланкою, від якої залежить успіх реалізації завдань Державного стандарту, є ефективна праця вчителя на основі створення портфоліо, яке відображатиме його власні ідеї, підходи і технології, професійну діяльність, у процесі якої проходить самооцінювання та сприйняття необхідності саморозвитку.

Упровадження нового Держстандарту освіти в Кіровоградській області розпочато. Ми переконані, що педагоги реалізовуватимуть його успішно, використовуючи при цьому новітні технології, набутий досвід, власний творчий потенціал, адже кожний вчитель прагне виховати Особистість майбутнього суспільства України, яка відповідатиме світовим стандартам.

Із метою практичної реалізації законів України "Про освіту", "Про загальну середню освіту", нормативно-правових актів про освіту для управління навчально-виховним процесом та організації методичного супроводу з педагогічними кадрами, методична робота з учителями була спрямована на розв'язання таких завдань:

- забезпечення тематичної єдності у роботі шкільних методичних об`єднань, методичних кабінетів та інституту післядипломної педагогічної освіти щодо реалізації регіональних комплексно-цільових програм;

- підготовка педагогів до впровадження інноваційних технологій розвитку творчих здібностей учнів через активізацію методичної роботи в місті та області;

- упровадження гнучкої системи організації навчального процесу, що відповідає сучасним тенденціям розвитку освітньої галузі та науково обґрунтованим моделям роботи з обдарованими учнями;

- розробка рекомендацій, спрямованих на самоосвіту, створення можливостей для особистісного та професійного зростання педагогічних працівників;

- розповсюдження здоров'язберігаючих технологій у навчально-виховному процесі;

- широке використання інформаційно-комунікаційних технологій в освітньому процесі та управлінській діяльності;

- підготовка учнів до участі у міжнародних, всеукраїнських, регіональних конкурсах.

Методична робота з учителями здійснюється через упровадження різних форм методичної роботи: традиційних та нетрадиційних (індивідуальних, групових, колективних).

Розвиток професійної компетентності - це розвиток творчої індивідуальності, формування сприйняття педагогічних інновацій, здатності адаптуватися до мінливого педагогічного середовища. Питання розвитку професійної компетентності педагогів як умови успішного впровадження нових навчальних планів та програм розглянуті під час засідання "круглого столу" керівників методичних об'єднань учителів школи.

Одним із пріоритетних напрямків підвищення фахової підготовки вчителів у роботі за новими стандартами стає процес інформатизації, який передбачає використання можливостей нових інформаційних технологій, методів і засобів інформатики для реалізації ідей навчання.

На думку В. Вакуленко, в навчально-виховному процесі особливу увагу слід звернути на використання мультимедійних програм, комп'ютерних навчальних програм, електронних словників, довідників, енциклопедій [5, с.33]. Усе це забезпечує ефективний навчальний процес, підвищує мотивацію і пізнавальну активність школярів, підтримує в них високий рівень зацікавленості до навчання, створює умови для самостійного навчання кожної дитини, творчої діяльності вчителя та учня на уроці, сприяє підвищенню якості знань.

Доступ до нової інформації допомагає нашим методистам і педагогам вирішувати нові завдання та успішно долати невирішені проблеми. Особливе місце в самоосвіті займає здатність до рефлексивного осмислення і пошуку нового. Формуванню таких умінь допомагають матеріали, розміщені на сайті КЗ "Кіровоградського обласного інституту післядипломної педагогічної освіти імені Василя Сухомлинського", де висвітлюються матеріали всіх обласних методичних заходів, рекомендації на допомогу класоводам, керівникам загальноосвітніх навчальних закладів.

Суттєвим у системі методичної роботи з педагогічними кадрами є не тільки форми, а й оптимальне поєднання традиційних методів роботи з нетрадиційними. Тільки таким чином можна реалізувати весь комплекс завдань підвищення педагогічної майстерності кожного вчителя, вихователя.

Через систему семінарів, "круглих столів", дискусійних клубів, науково-практичних семінарів педагоги школи відпрацьовують нові методики роботи. Методисти міських методичних кабінетів:

- розробляють і реалізовують комплекс заходів та нових форм щодо підвищення теоретичного та методичного рівнів педагогічних працівників в умовах переходу на новий зміст освіти;

- проводять навчання з проблем педагогіки інновацій та методики інноваційної діяльності;

- надають учителям допомогу щодо розробки планів-конспектів, програм, моделей інноваційної пошукової діяльності;

- забезпечують консультативну допомогу окремим учителям, педагогічним колективам у виборі напрямків інноваційної діяльності;

- забезпечують стимулювання інноваційного пошуку, його науково-методичну підтримку, репрезентацію досвіду, висвітлюють попередні результати у методичних виданнях;

- забезпечують експертизу матеріалів, за якими педагоги-новатори здійснюють інноваційну освітньо-виховну діяльність;

- координують роботу опорних шкіл, основне завдання яких - систематизація навчально-методичного забезпечення з предметів;

- створюють та організовують роботу творчих груп учителів, які будуть працювати за новими програмами.

В умовах впровадження Державного стандарту початкової загальної освіти та Державного стандарту базової і повної загальної освіти було обґрунтовано специфіку підвищення фахового рівня вчителів щодо формування ключових та предметних компетентностей школярів шляхом проведення організаційно-методичної роботи в школі:

1. Організаційно-методичне забезпечення відповідних умов для підготовки вчителя до занять, ведення ним особистого річного плану професійного зростання;

2. Наукова організація навчально-виховного процесу, проведення теоретичних і практичних семінарів, круглих столів тощо;

3. Надання методичної допомоги вчителю, проведення міжшкільних методичних об'єднань, створення регіональної програми із забезпечення методичної допомоги учителям;

4. Оновлення бібліотечних фондів школи; доступ до інформаційних ресурсів мережі Інтернет;

5. Переведення навчально-виховного процесу на діагностичну основу, прогнозування роботи вчителя;

6. Допомога кожному педагогу в обранні методів, форм, що відповідають його цілям, завданням і проблемам;

7. Стабільність, компетентне управління навчально-виховним процесом освіти як на державному так і регіональному рівнях.

Висновки.
Управління навчально-виховним процесом та підвищення фахового рівня педагогічних кадрів - процес довготривалий, складний, багатогранний і динамічний. Він вимагає створення ефективної системи підготовки, перепідготовки, безперервного навчання всіх категорій педагогічних працівників. Провідну роль у цьому процесі відведено керівникам загальноосвітніх закладів, методичним службам, зокрема міським. Вони повинні створити таку систему роботи з педагогічними кадрами, яка б сприяла перебудові навчально-виховного процесу в закладах освіти з урахуванням вимог сьогодення, орієнтувала педагогів на розвиток особистості із глибоко усвідомленою громадянською та соціальною позицією, здатної до навчання впродовж усього життя відповідно до Державних стандартів освіти.
СПИСОК ВИКОРИСТАНОЇ ЛІТЕРАТУРИ:

Абасов З. Инновационность в образовании и подготовка учителя / З. Абасов // Alma mater. - 2001. - № 4. - С. 7-9.

Біда О. Відеотека як ефективний засіб підготовки вчителів / О. Біда // Рідна школа. - 2002. - № 5. - С. 64-66.

Бобрівський В. Проблеми психолого-педагогічної підготовки вчителя до роботи в сучасній школі / В. Бобрівський // Рідна школа. - 2002. - №3. - С. 22-26.

Бондар В. І. Управлінська діяльність директора школи: дидактичний аспект / В. І. Бондар. - К., 1987. - 156 с.

Вакуленко В. Проблеми підготовки та підвищення кваліфікації сучасного вчителя / В. Вакуленко // Гуманізація навчально-виховного процесу: зб. наук. пр. - Слов'янськ: СДПУ, 2010. - Вип. LIІI. - Ч. І. - С. 33-43.

Варецька О. В. Теоретичні і методичні засади розвитку соціальної компетентності вчителя початкової школи у системі післядипломної педагогічної освіти: дис. д-ра пед. наук: 13.00.04 / О. В. Варецька. - Київ, 2015. - 630 с.

Державний стандарт початкової загальної освіти // Практика управління закладом освіти: Щомісячний спец.журнал. - Спецвипуск. - 2012. - С.1-33.

Державний стандарт базової і повної загальної середньої освіти // Інформаційний збірник Міністерства освіти. - 2012. - №4-5. - С.3-37.

Кремень В. Г. Освіта і наука в Україні: інноваційні аспекти. Стратегія. Реалізація. Результати / В. Г. Кремень. - К. : Грамота, 2003. - 448 с.

Науково-освітній потенціал нації: погляд у XXI століття. Книга 2. Освіта і наука: творчий потенціал державо- і культуротворення / авт. кол.: В. Литвин, В. Андрущенко, А. Гуржій [та ін.]. - К. : Навч. книга, 2004. - 672 с.

Пилипчук В. В. Розвиток педагогічної майстерності вчителя в предметних методиках навчання: монографія / В. В. Пилипчук. - К. : Пед. думка, 2007. - 176 с.

Плотніков П. Принципи, ідеї діяльності сучасного педагога-новатора / П.Плотніков // Педагогіка і психологія професійної освіти. - 2003. - №3. - С.52.

Савченко О. А. Удосконалення професійної підготовки вчителів початкових класів / О. Я. Савченко // Початкова школа. - 2001. - № 7. - С. 3.

# data[].attributes.attachment_link.title
Управління навчально-виховним процесом та підвищення фахового рівня педагогів щодо реалізації вимог формування ключових і предметних компетентностей школярів в умовах впровадження Державного стандарту початкової загальної освіти та Державного стандарту базової і повної загальної середньої освіти.

# data[].attributes.attachment_link.description
На основі Державного стандарту початкової загальної освіти та Державного стандарту базової і повної загальної середньої освіти досліджується зміст освіти в контексті формування в учнів ключових і предметних компетентностей. У статті обґрунтовано технологію розвитку готовності вчителів до формування компетентностей школярів.

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
Розвиток дитини

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Сучасні книги про виховання дітей суттєво відрізняються від тих, які читали наші батьки. У сучасних публікаціях дедалі частіше висловлюються ідеї щодо відмови від звичної системи покарань і заохочень та пошуку альтернативного способу виховання. Наприклад, у таких популярних у наш час книгах із виховання дітей, як "Дисципліна без драм" Деніела Сігела й Тіни Брайсон, а також "Вибухова дитина" Росса Гріна йдеться про те, що батькам час змінити принципи виховання дітей, щоб виростити їх здоровими й самостійними. Але що ми можемо використовувати замість традиційних принципів виховання?

По-перше, з'ясуймо, які саме принципи виховання сучасні автори вважають неправильними. Насамперед, вони наголошують на необхідності відмовитися від авторитарного стилю виховання. Авторитарні батьки схильні у всьому контролювати дитину, бути до неї вимогливими, не виявляючи емоційної теплоти.

Авторитарні батьки можуть використовувати покарання й заохочення як спосіб контролювати поведінку дитини. Багатьом учителям і батькам старшого покоління такий підхід здається ефективним. Однак, із точки зору розвитку дитини, цей метод не тільки неефективний, але здебільшого контрпродуктивний.

Сучасні дитячі психологи критикують стратегії виховання, засновані на заохоченні й покаранні. По суті, це дві сторони однієї медалі, призначені лишень для контролю над дітьми та задоволення потреб батьків. Зокрема, виховання за допомогою покарань і заохочень позбавляє дітей можливості ризикувати, розвивати творчі здібності та вчитися саморегуляції.

Отже, якщо метод покарань і заохочень контрпродуктивний, яку альтернативу можна запропонувати батькам? Експерти з розвитку дитини вважають співпрацю батьків і дитини найкращим способом вирішення проблем, пов'язаних із дитячою поведінкою. Коли дитина погано поводиться, батьки мають не карати її, а поспілкуватися з нею, щоб краще зрозуміти причини такої поведінки й потреби, які за нею стоять, а потім знайти спільно з дитиною кращий спосіб задовольнити її потребу.

Розгляньмо приклад. Семирічний Мишко взяв гроші з батьківського гаманця й купив на них солодощів. Коли батько Михайла дізнався про те, що трапилося, він насамперед зауважив, що відчуває гнів і розчарування. Тому він витримав невелику паузу, аби заспокоїтися, перш ніж почати говорити з Мишком. Розмовляючи із сином, він сказав, що знає про його небайдужість до солодощів і запитав, чи є якийсь інший спосіб задовольнити цю потребу, не вдаючись до крадіжок. Михайлик вибачився за свій вчинок і сказав, що проситиме батьків купувати йому солодощі, коли йому їх дуже кортітиме, і тоді в нього не виникне бажання красти гроші. Батько обійняв Мишка, і вони поговорили про чесність і довіру та дійшли спільного висновку, що краще говорити про свої потреби й бажання, ніж задовольняти їх нечесним способом.

На основі цього прикладу може здатися, що знайти спільну мову з дитиною досить просто. Але це не так. Перехід від традиційного стилю виховання до спільних обговорень дитячої поведінки потребує часу, терпіння й енергії. Для деяких батьків цей процес може минути легко, а для інших становитиме певні труднощі. І, зрозуміло, немає єдиного рецепту для батьків, як швидше й легше здолати цей шлях. Утім, співпраця батьків із дитиною набагато краще допомагає досягти довгострокових цілей її розвитку. У результаті співпраці дитина розуміє, що позитивна поведінка потрібна не для того, щоб уникнути покарання або отримати заохочення, а просто через необхідність робити правильний вибір.

# data[].attributes.attachment_link.title
Виховання без покарань і заохочень

# data[].attributes.attachment_link.description
Сучасні книги про виховання дітей суттєво відрізняються від тих, які читали наші батьки. У сучасних публікаціях дедалі частіше висловлюються ідеї щодо відмови від звичної системи покарань і заохочень та пошуку альтернативного способу виховання.

# data[].attributes.attachment_link.title
Як ігри змінюють освіту

# data[].attributes.attachment_link.description
Ігри - один із трендів онлайн-навчання. Розповідаємо про використання гейміфікації й серйозних ігор в освіті та пояснюємо їх вплив на мотивацію.

# data[].attributes.headline
Освітні інструменти

# data[].attributes.subject
Освітні інструменти

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
50 інструментів сучасних освітніх технологій, які здатні якісно перетворити кожний урок

У наш час технології та освіта сплетені досить тісно, практично у кожного вчителя є свої улюблені технологічні інструменти, які він використовує у своїй роботі, і які дозволяють йому дістати увагу учнів під час цікавих, захоплюючих шкільних занять.

Але як і все, що має відношення до технології, інструменти безперервно оновлюються, а старі стверджуються, розширюючи сферу застосування або просто додаючи нові функції, більш актуальні для сучасної освіти і затребувані найбільш технологічно підкованими вчителями.

Далі представлений список деяких інструментів освітніх технологій, які зараз так необхідні у арсеналі кожного вчителя, чи то для особистого використання або ж у якості навчальних посібників у педагогічному процесі.

Соціальні аспекти навчання

Наступні інструменти використовують потужності соціальних медіа задля допомоги учням у процесі навчання, а вчителям для взаємодії.

1. Edmodo: Edmodo - це освітній сайт, який являє собою усічену соціальну мережу за типом Facebook або ВКонтакте, яка дозволяє спілкуватися вчителям та учням, об'єднавшись навколо процесу навчання у школі. Є також можливість робити записи російською мовою.

2. Grockit: Grockit об'єднує учнів під час навчання, що проходить курсами на цьому великому соціальному сайті.

3. EduBlogs: EduBlogs пропонує надійне і безпечне місце для ведення блогів, як для себе, так і для всього вашого класу.

4. Skype: Skype може бути відмінним інструментом для підтримки зв'язку з іншими педагогами або навіть участі в нарадах у режимі онлайн. Більше того, він може допомогти вчителям співпрацювати з іншими класами, навіть в інших країнах.

5. Wikispaces: Wikispaces дозволяє вчителю поділитися онлайн зі своїми учнями уроками, медіа та іншими матеріалами, дати їм можливість об'єднатися один з одним для співпраці з метою побудови своїх власних освітніх Wiki на Wikispaces.

6. Pinterest: на Pinterest ви можете прикріпити практично будь-яке зображення, яке ви вважаєте цікавим і важливим для розміщення, багато вчителів використовують його як сховище розгорнутих планів уроків, проектів і різних надихаючих матеріалів.

7. Schoology: завдяки соціальному сайту Schoology освітяни можуть керувати заняттями, залучати до них учнів, обмінюватися контентом і спілкуватися з іншими вчителями.

8. Quora: незважаючи на те, що Quora може використовуватися для широкого спектру різних цілей, він слугує відмінним інструментом для педагогів. Його можна використовувати для співпраці і спілкування з іншими професіоналами даної сфери або для залучення школярів у дискусії після занять.

9. Ning: Ning дозволяє будь-якому користувачеві створювати персоналізовані соціальні мережі, які можна чудово використовувати як педагогам, так і учням.

10. OpenStudy: ви можете мотивувати школярів на спільну колективну роботу з вивчення навчального матеріалу, використовуючи соціальний сайт OpenStudy.

11. ePals: одним з найбільш незаперечних переваг Інтернету є можливість зв'язатися з ким завгодно і де завгодно. ePals цим якраз і займається, але орієнтується при цьому на учнів, допомагаючи їм вивчати мови і розуміти різні культури, що відрізняються від їхніх власних.

Безпосередньо навчання

Наступні освітні інструменти допоможуть вам зробити уроки захоплюючими, веселими і цікавими, а головне, більш ефективними.

12. Khan Academy: Khan Academy - багато вчителів використовують цю прекрасну колекцію матеріалів з математики, природничих наук, а також лекції з фінансів і всілякі вікторини, щоб доповнити свої навчальні матеріали.

13. MangaHigh: MangaHigh пропонує вчителям величезну кількість освітніх ресурсів на базі ігрового навчання з математики.

14. FunBrain: якщо ви шукаєте велику колекцію навчальних ігор, ви можете сміливо зупинитися на FunBrain. Тут вчителі можуть знайти для себе наочні захоплюючі і веселі посібники з математики і читання.

15. Educreations: Educreations - це дивовижний онлайн-інструмент для iPad, який дозволяє вчителям (або учням) створювати навчальне відео відповідно до заданої теми. Ідеальний варіант для навчання або демонстрації учнями своїх знань.

16. Animoto: Animoto дозволяє легко створювати відео-уроки або презентації для школи та обмінюватися ними з учнями.

17. Socrative: Socrative доступний для комп'ютерів, мобільних пристроїв і планшетів, це система учнівських відповідей за допомогою ігор та вправ, які можна проходити на будь-якому пристрої. Більше того, вчителі можуть легко відстежувати успіхи учнів і оцінювати їх.

18. Knewton: адаптоване навчання активно обговорюється в даний час і Knewton дозволяє кожному вчителю отримати до нього доступ і активно використовувати. Сайт персоналізує навчальний онлайн контент для кожного студента відповідно до його або її індивідуальних потреб.

19. Kerpoof: на Kerpoof учні можуть отримати незабутню творчу самореалізацію у процесі навчання, використовуючи ігри, інтерактивні заходи, інструменти малювання і багато іншого, що буде для них одночасно і захоплюючим, і пізнавальним.

20. StudySync: StudySync - це освітня платформа з повнофункціональним інструментарієм для викладання та навчання, включаючи цифрову бібліотеку, щотижневі публікації практичного призначення, онлайн-твори і експертні оцінки, базові завдання і мультимедійні уроки. Цей сайт може надати велику допомогу у проведенні шкільних уроків.

21. CarrotSticks: на сайті CarrotSticks вчителі можуть скористатися широким спектром навчальних ігор з математики, даючи школярам можливість попрактикуватися із задоволенням.

Планування уроку та інструментарій

Використовуючи наступні технічні інструменти, ви зможете об'єднати тематично важливі уроки і створення дивовижних і незабутніх учнівських проектів.

22. Teachers Pay Teachers: у вас є відмінні уроки, якими ви хотіли б поділитися? Шукаєте що додати до власного уроку? На сайті Teachers Pay Teachers ви можете зробити обидві речі: продати власні матеріали для проведення шкільного заняття, а також придбати високоякісні ресурси, запропоновані іншими вчителями.

23. Planboard: Planboard - цей дивовижний онлайн-інструмент створений спеціально для вчителів, з ним ви можете оцінити і упевнитися, наскільки добре організовані ваші уроки і наскільки правильно проходить ваш шкільний день.

24. Timetoast: Timetoast є досить-таки відмінним інструментом для учнівських проектів, що дозволяє їм створити зручний, інтерактивний графік реалізації проекту по хвилинах.

25. Capzles: на Capzles представлено безліч різних можливостей для проведення шкільного уроку, там неодмінно знайдеться додаток, що буде відповідати вашим потребам. Capzles дозволяє легко зібрати в одному місці різні мультимедіа, такі як фотографії, відео, документи і навіть пости у блогах, що робить його ідеальним для викладання, навчання або створення онлайн-проектів.

26. Prezi: хочете створити презентації, від яких ваші учні будуть у захваті? Скористайтеся таким онлайн-інструментом як Prezi, який дозволяє легко перетворити ваш урок у щось неймовірне, і навіть дозволяє співпрацювати з учителями.

27. Wordle: створюйте приголомшливі хмари слів за допомогою Wordle, вони стануть відмінним доповненням до уроків (будь-якої) мови.

28. QR-коди: QR-коди (або quick response codes, швидкі коди відповіді) у сфері освіти можна зустріти все частіше і частіше. Якщо ви хочете бути в тренді, вам знадобиться інструмент для створення і управління кодами - такий як Delivr, а також для читання кодів, як будь-який з тих, які перераховані на цьому сайті.

29. Quizlet: Quizlet полегшує педагогам процес створення навчальних посібників для школярів, особливо різних карток, які допомагають легко запам'ятати важливу інформацію.

30. MasteryConnect: наскільки успішність ваших учнів знаходиться у відповідності з державними та іншими базовими стандартами? MasterConnect дозволяє її легко відстежувати і аналізувати, як і інші особливості навчання школярів.

31. Google Docs: за допомогою (російськомовного) Google Docs педагоги разом з учнями та колегами можуть створювати і спільно використовувати документи, презентації, електронні таблиці, а також залишати відгуки та враження про створені учнями проекти.

32. YouTube: не всі школи дозволяють використовувати YouTube, але ж на сайті представлено безліч прекрасних навчальних матеріалів для занять у школі. Є навіть спеціальний освітній канал, орієнтований тільки на вчителів та учнів.

33. TED-Ed: TED є не тільки прекрасним сайтом для отримання натхнення, але також містить численне відео, яке структурується за темою і неодмінно стане корисним для навчання буквально всьому: починаючи з того, як працює болезаспокійливий засіб до шекспірівських сонетів.

34. Glogster: Glogster - це соціальний сервіс, який дозволяє комбінувати музику, фотографії, відео та багато іншого, що ви тільки побажаєте. Тобто дозволяє створювати мультимедійні постери, плакати тощо. Це відмінний спосіб для створення навчальних матеріалів і зручний інструмент для творчих проектів.

35. Creaza: хочете взяти із собою у ХХІ століття свої шкільні проекти? Creaza допоможе вам здійснити задумане, пропонуючи інструменти для мозкового штурму, створення мультфільмів, а також редагування аудіо та відеоматеріалів.

36. Mentor Mob: На Mentor Mob ви чи ваші учні можете створити навчальний плейлист, що є, по суті, колекцією високоякісних матеріалів, які ви можете використовувати для вивчення конкретної концепції.

Корисні інструменти

Наступні інструменти допоможуть вам залишатися на зв'язку, організовувати, а також нарощувати легкість побудови мультимедійних уроків і засобів навчання.

37. Evernote: ви можете збирати прекрасні ідеї, фотографії, записи або ще що-небудь цікаве на своєму акаунті Evernote (російськомовному), маючи доступ до нього у будь-якому місці. Це той інструмент, який ви повинні мати у себе при плануванні уроків.

38. Twitter: в освіті існує безліч способів використання Twitter. Вчителі можуть зв'язуватися з іншими педагогами, брати участь у чатах, ділитися своїми ідеями, або навіть використовувати Twitter під час уроків, щоб достукатися до учнів.

39. Google Education: Google пропонує цілий ряд цікавих ресурсів, що стосуються освітніх технологій для вчителів, в тому числі електронну пошту і сумісні з нею додатки, відео, плани уроків, професійний розвиток і навіть освітні гранти.

40. Dropbox: за допомогою простого безкоштовного (російськомовного) сервісу Dropbox легко зберігати, обмінюватися, і мати доступ до всілякої інформації з будь-якої точки світу.

41. Diigo: Diigo дозволяє використовувати Інтернет немов паперові матеріали, створюючи можливість під час читання щось підкреслити, виділити, зробити закладки, замітки або навіть прикріпити стікер.

42. Apple iPad: Apple iPad - це один з найбільш затребуваних, хоча і вартісних, високотехнологічних інструментів, які використовуються у проведенні сучасних шкільних уроків. Він став улюбленцем педагогів і школярів в багатьох країнах світу.

43. Aviary: Aviary являє собою набір інструментів, які дозволяють легко редагувати зображення, ефекти, зразки, музику та аудіо або ж створювати і змінювати скріни.

44. Jing: якщо ви навчаєте дітей, розповідаючи їм про технології, або про що-небудь інше, хороша програма скріншоту буде вам просто необхідна. Jing - це відмінний вибір, який дозволяє вчителям робити скріншоти у вигляді зображень, відео, редагувати їх і обмінюватися результатами.

45. Popplet: ви і ваші учні можете використовувати Popplet, щоб обговорювати важливі ідеї, створювати інтелектуальні карти, обмінюватися і співпрацювати.

46. Google Earth: Google Earth (російськомовний) може використовуватися як дивовижний і швидкий спосіб навчити учнів географії або розповісти про геологію, про те, що відбувається в будь-якій точці світу.

47. DonorsChoose: вам необхідно фінансування вашого шкільного проекту? Ви можете отримати його за допомогою сайту DonorsChoose, який з'єднує нужденних вчителів з охочими надати фінансову допомогу.

48. SlideShare: на SlideShare ви можете завантажити свої презентації, документи, відео та обмінюватися ними з учнями та колегами. І навіть більше, ви можете скористатися матеріалами, які виклали інші користувачі сайту.

49. LiveBinders: LiveBinders як технологічний інструмент дозволяє зібрати і систематизувати різні ресурси, а також надає інструменти для підключення та роботи інтерактивної дошки.

50. AudioBoo: за допомогою такого інструменту як AudioBoo, ви зможете записати і поділитися аудіо з вашими учнями.

Оригінал статті на сайті Edudemic

# data[].attributes.attachment_link.title
Сучасні освітні інструменти для вчителів

# data[].attributes.attachment_link.description
50 інструментів сучасних освітніх технологій, які здатні якісно перетворити кожний урок У наш час технології та освіта сплетені досить тісно, практично у кожного вчителя є свої улюблені технологічні інструменти, які він використовує у своїй роботі, і які дозволяють йому дістати увагу учнів під час цікавих, захоплюючих шкільних занять.

# data[].attributes.headline
Кейс-технології

# data[].attributes.subject
Кейс-технології

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Антоніна Букач

# data[].attributes.attachment_link.title
ScreenStream. Як транслювати екран смартфона  до вікна браузера?

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
Цифрова освіта та навчання від Mozaik

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
цифровое обучение

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
цифровая классная комната

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
классная комната

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
образовательные инструменты

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
образовательное видео

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
учебный предмет

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
учебный план

# data[].attributes.attachment_link.title
Речі, які слід знати про коронавіруси та COVID-19

# data[].attributes.attachment_link.description
Проста, зрозуміла інформація про епідемію коронавірусу.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
СПІВАНОЧКИ КАРАОЧКИ

# data[].attributes.attachment_link.title
ВЧИТЕЛІ (МІНУС КАРАОКЕ)

# data[].attributes.headline
Вебінар "Практичні поради щодо організації дистанційного навчання під час карантину"

# data[].attributes.subject
Вебінар "Практичні поради щодо організації дистанційного навчання під час карантину"

# data[].attributes.body
23.03.2020

# data[].attributes.attachment_link.title
Практичні поради щодо організації дистанційного навчання під час карантину

# data[].attributes.headline
Вебінар «Як організувати дистанційне навчання за допомогою найпростіших онлайн-ресурсів» 

# data[].attributes.subject
Вебінар «Як організувати дистанційне навчання за допомогою найпростіших онлайн-ресурсів» 

# data[].attributes.body
20.03.2020

# data[].attributes.headline
Вебінар «Створення онлайнового освітнього середовища під час карантинних заходів» 

# data[].attributes.subject
Вебінар «Створення онлайнового освітнього середовища під час карантинних заходів» 

# data[].attributes.body
17.03.2020

# data[].attributes.headline
Вебінар «Створення онлайнового освітнього середовища під час карантинних заходів» 

# data[].attributes.subject
Вебінар «Створення онлайнового освітнього середовища під час карантинних заходів» 

# data[].attributes.body
17.03.2020

# data[].attributes.headline
Індивідуальний план роботи під час карантину

# data[].attributes.subject
Індивідуальний план роботи під час карантину

# data[].attributes.body
Зленко І.Ю.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Ірина Зленко

# data[].attributes.attachment_link.title
ПЛАН_карантин

# data[].attributes.headline
Інтерактивні вправи

# data[].attributes.subject
Інтерактивні вправи

# data[].attributes.attachment_link.title
Зленко І.Ю. _Інтерактивні вправи з основ здоровя

# data[].attributes.attachment_link.title
Кожному вчителю багатомовний mozaBook, а всім учням - mozaWeb

# data[].attributes.attachment_link.description
Друзі, доступ до програми mozaBook та платформи mozaWeb відкритий до 30 квітня! Багатомовна версія mozaBook - це багатюще різнопланове наповнення та навчальні інструменти майже трьома десятками мов. Також ми надаємо доступ до всіх підручників та посібників EdPro і методичних рекомендацій з біології, хімії та природознавства.

# data[].attributes.headline
Урок 26. Мотоцикл і безпека

# data[].attributes.subject
Урок 26. Мотоцикл і безпека

# data[].attributes.headline
Спілкування з однолітками

# data[].attributes.subject
Спілкування з однолітками

# data[].attributes.headline
Урок 24. Емоції

# data[].attributes.body
Урок 24. Емоції

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Родник Света с РейКи

# data[].attributes.attachment_link.title
Французская короткометражка об эмоциях и доброте.

# data[].attributes.attachment_link.title
Як хакери захищають Інтернет

# data[].attributes.attachment_link.title
Хацкери. Або як обманюють халявщиків в Інтернеті

# data[].attributes.attachment_link.title
Небезпеки кіберпростору

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Київський політехнічний інститут ім. Ігоря Сікорського

Description

5-25 лютого з нагоди Дня Безпечного Інтернету 2020 під гаслом "Разом за безпечний та кращий Інтернет!" Програма Мережних академій Cisco, Кіберполіція України та провідні університети країни за підтримки ДНУ "Інститут модернізації змісту освіти" запрошують школярів 8-11 класів, учнів професійно-технічних ліцеїв та студентів коледжів приєднатися до онлайн-уроку "Інтернет: як безпечно грати, навчатися і працювати"

Якщо бажаєте отримати сертифікат про участь в онлайн-уроці, при реєстрації вкажіть свої ім'я та прізвище латиною, використовуючи транслітерацію.
Увага! Особи, які при реєстрації надають електронні адреси з російських поштових серверів, участі у розіграші призів не беруть і сертифікатів не отримують.

Course Details

SID-2020-KPI

Introduction to Cybersecurity (Український - 2.10)

23 Jan - 30 Mar 2020

Nataliia Dzheniuk, Mykola Shynkevych, Vadym Poltorak, Svyatoslav Tsymbal, Nataliia Poliakova

Реєстрація для слухачів з міста Київ та Київської області. Підтримку класу виконує Національний технічний університет України "Київський політехнічний інститут ім. Ігоря Сікорського".

Enroll now

# data[].attributes.attachment_link.title
Global NetAcad Instance | Networking Academy

# data[].attributes.attachment_link.description
5-25 лютого з нагоди Дня Безпечного Інтернету 2020 під гаслом "Разом за безпечний та кращий Інтернет!" Програма Мережних академій Cisco, Кіберполіція України та провідні університети країни за підтримки ДНУ "Інститут модернізації змісту освіти" запрошують школярів 8-11 класів, учнів професійно-технічних ліцеїв та студентів коледжів приєднатися до онлайн-уроку "Інтернет: як безпечно грати, навчатися і працювати" Якщо бажаєте отримати сертифікат про участь в онлайн-уроці, при реєстрації вкажіть свої ім'я та прізвище латиною, використовуючи транслітерацію.

# data[].attributes.headline
Урок 21. Травми голови

# data[].attributes.subject
Урок 21. Травми голови

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Сніданок з 1+1

# data[].attributes.attachment_link.title
Наслідки струсу мозку

# data[].attributes.headline
Урок 21. Травми голови

# data[].attributes.subject
Урок 21. Травми голови

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Громадське ТБ Запоріжжя

# data[].attributes.attachment_link.title
Перша медична. Серія 4: Кровотеча з голови

# data[].attributes.headline
Урок 21. Травми голови

# data[].attributes.subject
Урок 21. Травми голови

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
UA: Миколаїв

# data[].attributes.attachment_link.title
Новий день. Травма голови у дитини

# data[].attributes.headline
Урок 20. Мінно-вибухова травма

# data[].attributes.subject
Урок 20. Мінно-вибухова травма

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Мужские Игрушки – Точка Отрыва

# data[].attributes.attachment_link.title
Действия при минно взрывной травме • Тактическая медицина и первая помощь ч.1

# data[].attributes.headline
Урок20. Мінно-вибухові травми

# data[].attributes.subject
Урок20. Мінно-вибухові травми

# data[].attributes.attachment_link.title
Важка мінно-вибухова травма й дві зупинки серця: у Дніпрі лікарі борються за життя бійця ЗСУ

# data[].attributes.headline
Урок 20. Мінно-вибухові травми

# data[].attributes.subject
Урок 20. Мінно-вибухові травми

# data[].attributes.attachment_link.title
Вибухонебезпечні предмети з АТО

# data[].attributes.attachment_link.title
✔Лень учиться. •Поучительный• Короткометражный мультфильм

# data[].attributes.headline
Урок 18. Емоційний інтелект і стилі навчання

# data[].attributes.subject
Урок 18. Емоційний інтелект і стилі навчання

# data[].attributes.body
Самостійна робота

# data[].attributes.attachment_link.title
Емоційний  інтелект і стилі навчання

# data[].attributes.headline
Урок 18. Травма

# data[].attributes.subject
Урок 18. Травма

# data[].attributes.attachment_link.title
Травма 10 клас

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
У даному розділі представлені нові інструкції з охорони праці для класних керівників школи, охорони праці при проведенні позакласних і шкільних заходів, інструкції з техніки безпеки для проведення інструктажів учнів класу.

На сторінці представлена можливість скачати інструкцію для класних керівників, які виїжджають з учнями на екскурсію по місту або в інший населений пункт, при проведенні позакласних виховних заходів, при проведенні пішохідних інструкцій, інструкцію надання першої допомоги учням, а також з пожежної безпеки.

В роботі кожного класного керівника школи стануть у необхідності інструкції з техніки безпеки, техніки безпеки при проведенні позакласних і загальних шкільних заходів, інструкції з охороні праці для проведення інструктажів з учнями свого класу.

Корисними під час проведення позакласних заходів у класі стануть інструкції з охорони праці при роботі на комп'ютері (ноутбуці), принтері, з мультимедійним проектором та мультимедійною дошкою у школі.

Необхідно пам'ятати, що класний керівник несе відповідальність за життя і здоров'я кожного учня класу, тому дотримання і виконання інструкцій з охороні праці та техніки безпеки для класного керівника є його найважливішим обов'язком.

Організація цікавих позакласних заходів, участь в екскурсіях і проведення суспільно-корисних робіт вносить різноманітність в життя класу, проте класному керівнику не варто забувати про чинники, які можуть привести до загрози життя учнів. Перед кожним заходом або поїздкою до театру, музею учителеві слід ознайомитися з інструкціями з охороні праці і проінструктувати дітей.

Під рукою у класного керівника завжди мають бути основні інструкції, які дозволять йому вчасно зорієнтуватись при виникненні нещасного випадку з учнем і своєчасно надати йому першу долікарську допомогу, в ситуації виникнення пожежі, а також при використанні демонстраційної техніки на позакласних заходах і святах.

Класний керівник не може передбачити можливих надзвичайних ситуацій, які можуть статися в місцях скупчення дітей. Проте, за допомогою інструкцій з охорони праці, класний керівник зможе завжди вчасно виявити проблему, діяти згідно зі встановленими правилами безпеки під час пожежі або іншої надзвичайної ситуації і уникнути травмування школярів.

# data[].attributes.attachment_link.title
Інструкції з охорони праці для класного керівника

# data[].attributes.attachment_link.description
У даному розділі представлені нові інструкції з охорони праці для класних керівників школи, охорони праці при проведенні позакласних і шкільних заходів, інструкції з техніки безпеки для проведення інструктажів учнів класу.

# data[].attributes.body
Кора головного мозку

# data[].attributes.attachment_link.title
Великий (передній) мозок. Півкулі. Функції

# data[].attributes.headline
Урок 18. Головний мозок

# data[].attributes.subject
Урок 18. Головний мозок

# data[].attributes.attachment_link.title
головний мозок

# data[].attributes.headline
Урок 18. Уміння вчитися. Робота головного мозку

# data[].attributes.subject
Урок 18. Уміння вчитися. Робота головного мозку

# data[].attributes.attachment_link.title
Головний мозок_самост. робота

# data[].attributes.attachment_link.title
Картки учнів_9 кл

# data[].attributes.attachment_link.title
Картки учнів_8 кл

# data[].attributes.attachment_link.title
Картки учнів_7 кл

# data[].attributes.attachment_link.title
олімпіада ОЗ_5 клас_На урок_2020

# data[].attributes.headline
29 січня Крути

# data[].attributes.subject
29 січня Крути

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Проведення виховної години, присвяченої Дню вшанування пам'яті полеглих під Крутами, не втрачає значимості навіть з огляду на віддаленість події. Більш того, з роками переосмислюється важливість бою. Яскравим підтвердженням цього є той факт, що скоро у прокат виходить повнометражний фільм "Крути 1918", сюжет якого збудовано на реальних подіях. Ми пропонуємо декілька ідей для мотивації створення оригінального сценарію виховної години та зацікавлення учнів у залученні до проведення заходу.

Для чого проводити виховну годину?

Дуже важливо правильно подати інформацію, даючи поле для роздумів. Історична значимість події не підлягає сумніву, але є ще один дієвий фактор, який варто розуміти - деякі учасники боїв під Крутами не набагато старші за сучасних старшокласників. Це не міфічні чи вигадані персонажі, про які пишуть в книжках. Це реальні люди, які зробили те, за що їх пам'ятають й досі. Важливо пояснити мотивацію певних бажань та дій, та наслідки від їх здійснення.

Крути 1918. Офіційний трейлер 1
Зразки завдань для проведення виховної години

Можемо запропонувати декілька варіантів завдань, які підходять для виконання дітьми у молодшій та старшій школі.
Проведіть аналогії
Запропонуйте учням пригадати літературних героїв чи персонажів з кіно, мультфільмів, які робили героїчні вчинки. Можете конкретизувати завдання, наприклад, нехай пригадають героїв, що самотужки намагались протистояти численним ворогам.
Проведіть паралелі з сучасною ситуацією
Історія повторюється, якщо її не пам'ятати. Наведіть перелік історичних фактів, що мали місце в Україні на початку 20 ст. та допоможіть дітям прослідкувати паралелі між подіями 1918 р. та війною 2014 р. Нехай навпроти кожного пункту учні зроблять опис аналогічних подій у сучасній історії України.

1. Українська народна республіка рад, проголошена прихильниками Радянської Росії у Харкові. Провальна спроба переобрати більшовистську владу на Всеукраїнському з'їзді рад селянських, робітничих і солдатських депутатів у Києві.

2. Військова допомога новоутвореній республіці, захоплення сходу України. При цьому офіційне керівництво у Москві запевняло, що не має до війни жодного стосунку - це непідконтрольні їм місцеві елементи чинять агресивні дії.

3. Пропаганда переконувала українську армію та громадян дотримуватись нейтралітету чи переходити на бік Радянської Росії.

4. Утома від війни (щойно скінчилась перша світова). Невдоволення солдатів, основна маса з яких були селянами, затягуванням УНР земельної реформи.

5. Вимушене створення армії з більш мотивованих на захист держави добровольців

6. Чимала кількість прихильників більшовиків в Україні.
Придумайте символ боїв під Крутами
Залежно від віку школярів, складіть завдання. Молодші можуть намалювати символ, який ви придумаєте разом чи кожен самостійно після усвідомлення отриманої інформації. Старші ж можуть розробити символ із залученням інтернет-технологій.
Чому у бою були переважно молоді добровольці?
Ще влітку 1917 року Центральна Рада України могла розраховувати військо з 300 тисяч людей. Але вже у січні 1918 року кількість вірних та вмотивованих бійців скоротилася до 15 тисяч по всій Україні. Під час наступу радянських військ загони армії УНР часто оголошували нейтралітет або піддавалися на агітацію та переходили на бік більшовиків.

Попросіть учнів подумати (спираючися на отримані на уроках історії знання): які заклики підштовхували українців утриматися від захисту держави чи принаймні вважати більшовиків не такими вже й поганими? Пам'ятайте - на той час українське село ще не знало радянської влади та не уявляло можливі наслідки.

Що хочуть почути селяни? Вигадайте привабливі гасла на основі тез більшовиків:

не стане панів;

роздача землі;

нехай солдат їде до дому, бо там ділять панські землі;

селянин буде хазяїном у власному господарстві;

світле майбутнє для всього людства;

соціалізм - найгуманніша система у світі, світовий капіталізм експлуатує робітників і селян.

Нехай діти прочитають цитату видатного військового стратега - Сунь-Цзи. Які тези з його трактату "Мистецтво війни" могли б використати у пропаганді 1918 р.?

"Нехай на вулицях ворожої столиці шепчуть, що князь обкрадає свій народ, його радники зраджують, чиновники п'ють, а воїни голодні та босі. Нехай жителі калічать ім'я свого князя та вимовляють його неправильно... Нехай за ситого життя їм здається, що вони голодують. Нехай заможні заздрять тим, хто у князівстві Вей випасає скотину. Розпалюйте внутрішню пожежу не вогнем, але словом. Дурні почнуть жалітися та проклинати власну батьківщину, і тоді ми пройдемо крізь відчинені ворота". (Китай, 5 ст. до н.е.)
Поетичні та радянські міфи про Крути
Більшість документів військових частин, що могли містити опис бою під Крутами, була знищена під час відступу з Києва. У подальшому пам'ять про подію жила і підтримувалася переважно в імміграції, перш за все у США, куди свого часу іммігрували учасники бою. Саме тому бій під Крутами є одним з найбільш міфологізованих епізодів Української історії, що постраждав як від радянської цензури, так від і банальної нестачі інформації.

Перевірте, чи не послуговуються учні міфами у трактовці й описі бою під Крутами, а у разі необхідності скорегуйте чи доповніть їхні знання.
Опис подій за версією Бориса Мартоса, премʼєр-міністра Української Народної Республіки (1919) та Української Вільної Академії Наук у Сполучених Штатах Америки, комісія якої проводила дослідження шляхом особистих розмов із учасниками бою під Крутами, або шляхом розсилки їм анкет.
Міф 1. Захисників було лише 300, як спартанців під Фермопілами. Вони були студентами, всі загинули.

Юнкерів, гімназистів та інших бійців було не 250, як пише Д. Дорошенко, а понад 600. Вони мали 16 кулеметів, саморобний бронепотяг і гармату. Захисники втратили вбитими близько 300 осіб - половину від усіх учасників бою.

Гімназисти хоча і складали більшість, але були не єдиними учасниками сутички. У битві під Крутами брала участь лише одна сотня (120-130 чоловік) Студентського куреня, тоді як решта була задіяна у боях на вулицях Києва проти пробільшовистськи налаштованого населення та заколотників числом 6000 осіб.

Міф 2. Радянською пропагандою всіляко просувалася думка про даремну загибель гімназистів, як і те, що хлопців було кинуто у бій без підготовки.

Насправді ж захисники Крут не були "напівдіти, які ніколи перед тим не тримали зброї в руках". Вони були юнкерами військової школи та студентами, які близько двох місяців вправлялись у навичках ведення бою. Тих, хто навичок не мав було розподілено у лазарет. Також серед бійців були солдати, які встигли побувати на фронті.

Міф 3. Хлопців було покинуто на смерть, тоді як керівництво втекло на потягу.

Командир студентів, сотник Т. Омельченко, постійно залишався з сотнею, поки не був тяжко поранений і не потрапив до лазарету. Він помер дорогою до Києва. Під керівництвом іншого сотника, А. Гончаренко, з початком сутінок бійці почали організований відступ, руйнуючи колії і мости, щоб зупинити ворога. Просування більшовиків було тимчасово паралізоване, а потім їм довелось їхати реквізованими селянськими возами, що повільно просувались розмоклою дорогою. Саме ця затримка дала змогу українській делегації укласти Брест-Литовський мирний договір, що став міжнародним визнанням суверенітету Української держави.

Міф 4. Радянські війська обійшли студентів із флангів та швидко розбили.

Насправді наступ ворожої армії тривав із 9 ранку до самого вечора - загалом протягом 10 годин. Більшовики пробували обійти лінію оборони з двох боків, утім, кожного разу були відбиті з великими втратами.
Творче завдання: Я - герой
Дайте учням свободу вибору та запропонуйте такі види творчих завдань:

Есе: Мій прадід загинув під Крутами.

Інтерв'ю: Останні запитання напередодні 29.01.1918.

Твір: Я герой боїв під Крутами.

Сценарій (групова робота): Спогади про Крути (потребує поділу класи на групи).

Це може бути домашнє завдання після уроку з предмету Історія України, яке допоможе виявити рівень засвоєння теми.

Корисні посилання для підготовки виховної години

Рекомендуємо довіряти виключно перевіреним джерелам у підготовці заходу, адже сьогодні в інтернеті дуже багато викривленої або трактованої на свій розсуд інформації стосовно цього та інших питань.

Україна, забута історія
Матеріали з бібліотеки, що варті уваги

Зазвичай ми готуємо для вас опорну презентацію до того чи іншого виховного заходу. Але з часом поповнюється бібліотека освітнього проекту "На Урок". Ми регулярно переглядаємо її, саме зараз знайшли гарну тематичну презентацію Руденко Анни Сергіївни. Тому рекомендуемо цей матеріал для демонстрації учням середньої та старшої школи. Презентація містить вичерпну історичну інформацію, оригінальні тогочасні світлини, пам'ятні зразки сьогодення.

Розробка: Презентація "Бій під Крутами"
Також варті вашої уваги й такі розробки:
Користуйтеся Бібліотекою, аби знаходити більше корисного та цікавого для вас та учнів.

ДФ "Герої України. Крути. Перша Незалежність"
Вибір за вчителем, як саме проводити урок, про що говорити. Єдина рекомендація - зробити максимум для того, аби дитина вийшла після уроку не з думками "Нарешті закінчився урок!", а з усвідомленням значимості тих подій.

# data[].attributes.attachment_link.title
Виховна година до Дня вшанування пам'яті полеглих під Крутами: ідеї та мотивація

# data[].attributes.attachment_link.description
Проведення виховної години, присвяченої Дню вшанування пам'яті полеглих під Крутами, не втрачає значимості навіть з огляду на віддаленість події. Більш того, з роками переосмислюється важливість бою. Яскравим підтвердженням цього є той факт, що скоро у прокат виходить повнометражний фільм "Крути 1918", сюжет якого збудовано на реальних подіях.

# data[].attributes.attachment_link.title
Олімпіада ОЗ_6 клас_На урок_2020