# data[].attributes.headline
Створення світу

# data[].attributes.subject
Створення світу

# data[].attributes.attachment_link.title
Сотворение мира согласно книге Бытие (Очень красиво!)

# data[].attributes.headline
Суть християнства за 1,5 хвилини

# data[].attributes.subject
Суть християнства за 1,5 хвилини

# data[].attributes.attachment_link.title
Суть христианства за полторы минуты

# data[].attributes.headline
Мойсей і скрижалі. Заповіді Божі

# data[].attributes.subject
Мойсей і скрижалі. Заповіді Божі

# data[].attributes.attachment_link.title
Мойсей і скрижалі,Закон Божий

# data[].attributes.headline
Смерть Ісуса

# data[].attributes.subject
Смерть Ісуса

# data[].attributes.headline
Смерть Ісуса Христа

# data[].attributes.subject
Смерть Ісуса Христа

# data[].attributes.headline
Цікаві факти про Біблію

# data[].attributes.subject
Цікаві факти про Біблію

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Біблія - це дивовижна Книга. Не дивлячись на те, що вона є однією з найдавніших книг, оскільки була написана кілька тисячоліть тому, проте до сьогоднішнього дня вона була і залишається найвідомішою і найпопулярнішою книгою у світі.

Багато людей готові визнати Біблію особливою Книгою, джерелом премудрості, найбільшим літературним твором. Але при цьому вважають, що вона придатна швидше для філософських роздумів, ніж для повсякденного життя сучасної людини, її сім'ї і навчання, роботи і бізнесу. Той, хто поверхнево знайомий з Писанням, вважає, що в ньому більше говориться про минуле і майбутнє, ніж про сьогодення.

Але вдумливий читач, який прагне глибше вникнути в біблійне вчення, розуміє, що Біблії дійсно варто віддати перевагу над іншими релігійними і філософськими книгами, бо вона має ряд вражаючих відмінностей, які ставлять її окремо серед усього інтелектуального багатства людства.

Погляньте на ці факти!
Біблія є книга, що найбільше видається у світі
Щоденний наклад Біблії складає 32876 екземплярів, тобто кожну секунду у світі друкується одна Біблія.

Поширення Біблії в ХХ столітті досягло вражаючих масштабів. Статистикою, зрозуміло, підрахована не лише кількість видань повної Біблії, але і видань Нового Завіту і окремих книг. Адже на деяких діалектах, якими говорять малочисельні племена, видавалося по окремій біблійній книзі.

От статистичні дані:

1900 - 8 мільйонів Біблій;

1950 - 22 млн., з них близько 2,5 млн. повних Біблій;

1960 - 35 млн., з них близько 4 млн. повних Біблій;

1970 - 145 млн., з них близько 5 млн. повних Біблій;

1980 - 440 млн., з них близько 9,5 млн. повних Біблій.

* * *
Біблія - книга, яку найбільше перекладають у світі
Вражає і кількість мов, якою перекладена Біблія чи її окремі книги та частини:

1600 - 40 мов;

1700 - 52 мови;

1800 - 71 мова;

1900 - 567 мов;

1950 - 1034 мови;

1965 - 1250 мов;

1985 - 1829 мов.

На початок ХХІ століття Біблія була перекладена на 2036 мов і діалектів.

За підрахунками фахівців світ говорить 3000 мовами і діалектами. З них більш ніж 1500 вживається лише відносно дрібними етнічними групами. Поза всяким сумнівом, Біблія і в наш час залишається бестселером. Жодна книга не має такого широкого попиту, як Священне Писання, і жодна книга не перекладена на таку кількість мов. Біблія дійсно Книга книг!

* * *
Біблія - найпопулярніша книга у світі
В історії літератури було немало творів, які ставали світовими бестселерами, інтерес до яких тримався роками. Але проходив час, і інтерес до них зникав. А Біблія без усякої реклами користується популярністю на протязі майже 2000 років, будучи на сьогодні бестселером № 1.

* * *
Біблія - найдоступніша для розуміння книга для людей з будь-яким рівнем освіти
Сьогодні немає іншої такої книги, яку б з однаковим інтересом читали і малограмотна сільська жителька, і столичний академік. Біблію можна читати і розуміти без спеціальної підготовки. А спробуйте, не маючи спеціальної освіти, читати книги з хімії чи фізики, розібратися в тонкощах поезії, не заплутатися в черзі подій, викладених в історичних хроніках і літописах!

* * *
Біблія тримає рекорд за тривалістю її створення
Книги, що складають Біблію, писалися з XV століття до Р.Х. по 1 століття по Р.Х., тобто упродовж 1600 років!

Біблія - єдина книга у світі, створена колективом авторів, які ні в чому не суперечать один одному, хоча більшість з них не були знайомі між собою і жили в різний час.

Серед письменників Біблії - царі (Соломон, Давид), пастух (Амос), лікар (Лука), рибалки (Петро та Іоанн), пророки (Мойсей, Ісая, Даниїл), полководець (Ісус Навин) і так далі - всього 40 авторів. Вони жили в різний час, мали різну освіту і соціальне положення. Але світогляд усіх цих людей відрізняється вражаючою єдністю, їх писання не лише не суперечать одне одному, але органічно доповнюють одне одне, допомагаючи читачеві скласти глибоке і цілісне уявлення про світ і історію, природу і людину, про життя і смерть, про Творця та Його волю.

* * *
Біблія є книгою, яку найбільше коментують у світі
На художні, історичні, філософські та інші твори пишуться коментарі, рецензії, критика, об'єм яких може перевищувати об'єм самої книги. Якщо якусь книгу багато коментують, це свідчить про те, що її поява викликала великий інтерес. Так от, Біблія на сьогодні визнана книгою, на яку написано найбільше число коментарів. Тільки в Оксфордській бібліотеці зібрана на одне 1-е Послання апостола Іоанна кількість робіт, які займають приміщення в 20 м 2.

* * *
Біблія є найдорожчою книгою у світі
Найбільша сума, колись сплачена за рукопис, була віддана за Синайський кодекс - один із прадавніх списків Біблії. Цей скарб, що належав російській імператорській сім'ї, був проданий радянським урядом Великобританії в 1923 році за 510000 доларів! Майже так само оцінюють фахівці Острозьку Біблію Івана Федорова і латинську Вульгату німецького першодрукаря Іоанна Гутенберга.

* * *
Біблія - найбільш переслідувана книга у світі
Незважаючи на величезний попит і шанування, Біблія являється і найбільш переслідуваною книгою у світі. Історія не знає прикладів, щоб упродовж 2000 років проти якої б то не було книги видавалося стільки законів, порушників яких карали б на смерть.

Намагаючись стримати поширення християнства, римський імператор Диоклетіан у 303 році по Р.Х. наказав страчувати усіх, хто читав і зберігав у себе книги Священного Писання.

Несильно відрізнялися від поглядів кесаря-язичника ідеологічні погляди лідерів Великої французької революції. Уряд Французької республіки, проголошуючи царство розуму, оголосив війну "релігійним забобонам", і в 1793 році видав постанову про спалювання всіх Біблій, які тільки будуть знайдені в державі, і про вигнання та навіть страту їх власників, які не побажають відректися від віри в Бога. Указ діяв чотири роки, але в 1797 році уряд був вимушений відмінити його у зв'язку з тим, що моральний занепад у суспільстві досяг неймовірних масштабів.

У гітлерівській Німеччині і в СРСР було заборонено багато книг, у тому числі і Біблія. За її зберігання, поширення і читання переслідували. Книги конфісковували і знищували, авторів заарештовували і страчували. Але пали тоталітарні режими, і рухнули всі заборони.

* * *
Біблія - пророча книга
Саме пророцтва, за виразом одного з учених, "накладають на Біблію печать Божественності". Підраховано, що Священне Писання містить понад 3000 пророцтв, що збулися, мають відношення до древніх і сучасних держав (це Вавилон, Рим, Греція, Ассирія, Туреччина, Єгипет, Арабський халіфат і навіть США), народів (серед них також давно зниклі моавитяни, аммонитяни, едомляни), міст (таких, як Дамаск, Єрусалим, Фіви, Мемфіс, Тир і Сидон), окремих осіб (у тому числі Олександра Македонського, Кира, Навуходоносора), а також релігій (хананейської, єгипетської, вавилонської і багатьох інших).

Крім того, у біблійних пророцтвах говориться про природні катаклізми, важливі події в церковній історії і про те, що Євангеліє буде проголошене по всій землі. Особливістю біблійних пророцтв, що докорінно відрізняються від пророцтв древніх і сучасних астрологів, чаклунів, ворожок і ясновидців є те, що їх значення може зрозуміти будь-який вдумливий і уважний читач. Причому без спеціальних коментарів, а просто порівнюючи тексти Писання з історичними фактами і явищами. Біблійні пророцтва неможливо тлумачити по-різному (якщо, звичайно, не переслідується така мета!), бо вони відрізняються максимальною ясністю і чіткістю. Прочитайте для прикладу Єзекиїля 26:3-5, Єремії 51:37, Наума 1:8, Матфея 24:7,14 і переконайтесь самі.

Але головна відмінність Біблії в тому, що вона - жива Книга, яка здатна чинити вплив на долі цілих народів і окремих людей.

* * *

І на останнє:
Біблія - книга, яку найбільше крадуть у магазинах...

# data[].attributes.attachment_link.title
Цікаві факти про Біблію

# data[].attributes.attachment_link.description
Біблія - це дивовижна Книга. Не дивлячись на те, що вона є однією з найдавніших книг, оскільки була написана кілька тисячоліть тому, проте до сьогоднішнього дня вона була і залишається найвідомішою і найпопулярнішою книгою у світі. Багато людей готові визнати Біблію особливою Книгою, джерелом премудрості, найбільшим літературним твором.

# data[].attributes.headline
Вправа "Знайти пару"

# data[].attributes.subject
Вправа "Знайти пару"

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Наталія  Гиренко

# data[].attributes.attachment_link.title
Сященні книги людства

# data[].attributes.attachment_link.description
Зєднайте пари понять,пригадавши відомості з теми 

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Наталія  Гиренко

# data[].attributes.attachment_link.title
Чи знаємо ми Біблію?

# data[].attributes.attachment_link.description
Поставити підпис під ілюстрацією

# data[].attributes.headline
Тестові завдання

# data[].attributes.subject
Тестові завдання

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Наталія  Гиренко

# data[].attributes.attachment_link.description
Якщо ви впевнені, що знаєте Біблію, то це завдання саме для вас. Бажаю успіхів!

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
DataCube.TV: интересное и научные факты

# data[].attributes.attachment_link.title
12 фактів про Індію: цікаво про країну та її особливості

# data[].attributes.headline
Завдання "Чи знаємо ми Веди?"

# data[].attributes.subject
Завдання "Чи знаємо ми Веди?"

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Наталія  Гиренко

# data[].attributes.attachment_link.title
Чи знаємо ми Веди?

# data[].attributes.attachment_link.description
Поставити підпис під ілюстрацією, дати визначення понять

# data[].attributes.headline
Три міфи про Мухаммеда

# data[].attributes.subject
Три міфи про Мухаммеда

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Міфи про пророка Мухаммеда

У ісламському календарі рабіуль-авваль вважається місяцем пророка Мухаммеда. Цього місяця він народився і через 63 роки, цього ж місяця, покинув наш світ, що саме по собі досить символічно.

Пророк Мухаммед започаткував велику ісламську традицію, залишивши після себе не лише Священне Писання (Коран) і Священний переказ (сунну), як основи майбутньої світової релігії, але й молоду об`єднану арабську державу - зачаток блискучої ісламської цивілізації.

Багато століть мусульманські країни були локомотивом розвитку людства в Європі, Азії та Африці. Релігія Мухаммеда - Іслам - стала стрижнем власне ісламської цивілізаційної моделі, у якій прав, свобод і законів дотримувалися неухильно, розвивалися наука, техніка і мистецтво. Мусульманські країни славилися толерантністю та поліконфесіональністю. Досить згадати, що більшість християнських напрямів, гнаних в Європі як єретичні, на мусульманському Сході знайшли собі притулок і свободу. Те ж і з іудеями, які повсюди мали свої громади від Магрибу до Персії.

Знаючи усе це, немислимим і парадоксальним здається те, що постигло ісламську цивілізацію у кінці XX - початку XXI ст., коли Іслам стали наполегливо асоціювати з нетерпимістю, насильством, терором та іншими, не властивими йому, якостями. Ця проблема стала повною несподіванкою для самих мусульман, оскільки подібні злочини апріорі не властиві духу і принципам цієї світової релігії. Очевидно, що ісламський світ досі перебуває в розгубленості, оскільки не зміг знайти ефективного інструменту протидії тим злочинам, які здійснюють божевільні фанатики, нібито від імені Ісламу.

Поки все обмежується заявами справжніх ісламських учених, богословів і лідерів, в яких вони вимушені виправдовуватися, гніватися, засуджувати і закликати не вірити проповідникам насильства і нетерпимості. Це не дає потрібного ефекту, оскільки ідеологи екстремізму, що невідомо звідки взялися (користуючись тим, що повзуча секуляризація витіснила релігійні знання на околицю сучасних людських потреб), майстерно маніпулюють малоосвіченими людьми і популяризують серед них ідеї такого собі "псевдо-ісламу", який із справжнім Ісламом не лише має мало спільного, але й активно протистоїть йому.

Це виклик, й ісламська цивілізація просто вимушена шукати вихід з цього скрутного становища. У такій ситуації найбільш дієвим способом подолання проблеми є релігійна просвіта самих мусульман, а також - чесна об`єктивна інформація, спрямована на руйнування міфів про Іслам і пророка Мухаммеда, адресована, у першу чергу, немусульманам.

Оскільки мусульмани України і всього світу цими днями згадують життєвий шлях пророка, його вчення і мудрість, то доречно розпочати з трьох міфів про Мухаммеда.
Міф 1. Він - автор Священного Корану
Дослідники і критики нескінченно сперечаються про те, хто ж є автором Священного Корану. Дуже незвичайним є феномен його виникнення в серці малоосвіченої Аравійської пустелі. Народ, що не мав жодної власної повноцінної арабської книги (а Коран є першою книгою, записаною арабською мовою), раптом, без будь-яких передумов, напрацювань, учбових закладів і богословських центрів обзаводиться таким шедевром, як Священний Коран. "Не було й крихти, аж тут - хлібина", - мабуть, саме відповідне до цього феномену слов`янське прислів`я.

Для скептично налаштованих дослідників, можливо, єдиним безперечним фактом про Коран залишається те, що він уперше був процитований людиною, що народилася в Аравії, у місті Мекка, у шостому столітті, на ім`я Мухаммед. А далі зовнішні дослідники, що не вірять в те, що Коран є Божественним Одкровенням, ведуть запеклу полеміку з приводу авторства цього шедевра. Одні вважають, що Мухаммед сам є автором Корану, інші схиляються до думки, що дізнався про нього від інших людей, які вигадали його, треті гадають, що пророк зробив "реферат" з релігійних текстів іудеїв і християн.

Автором Корану пророк Мухаммед бути не міг хоча б тому, що ніколи не був помічений у поетичних талантах, не вивчав історію, богослов`я, природні науки й усі інші теми, про які широко оповідається у Священному тексті. Навіть більше того, він був абсолютно неписьменним (не вмів ані читати, ані писати). Це ставило у безвихідь навіть найлютіших його опонентів з числа сучасників, серед яких і близькі родичі. Вони вже точно знали, що Мухаммед ніде нічому не навчався. І раптом, у 40 років він повертається з самоти на горі посеред пустелі і декламує Коран, незрівнянний ані за своїм стилем, ані за змістом, ані за глибиною думки і мудрості.

Він так і залишився неписьменним, і принципово не торкався до читання і письма, хоча у кінці життя мав близько 40 секретарів, що записували з його слів Священний текст. Чому? Відповідь у самому Корані: "Ти не читав жодного Писання і не переписував його своєю правицею. Інакше прибічники брехні впали б у сумнів" (Коран, 29:48). Тобто, якби пророк умів читати, то у його опонентів з`явився хоча б якийсь шанс звинуватити його у плагіаті, а якби він мав поетичні таланти, то його б звинуватили в тому, що Коран не більше, ніж поетичний твір. Але ні того, ні іншого не було, тому скептики були збентежені.

Сам Мухаммед неодноразово висловлювався про те, що він не є автором Корану і декламований ним текст - Божественне Одкровення, що посилається йому незримим чином, подібно до того, як посилалися одкровення колишнім, у тому числі і біблейським, пророкам. Проте, частина критиків вважає, що він навчався богослов`ю та історії у християн і іудеїв.
Міф 2. Він навчався у Людей Писання
Усупереч достатку історичних матеріалів про Мухаммеда і широким дослідженням його життя, впродовж багатьох століть його критики так і не знайшли тих таємничих учителів, у яких пророк міг би вчитися релігійним знанням і Священним текстам. На самому початку своєї пророчої місії, впродовж 13 років, він піддавався гонінням, висміюванню і репресіям з боку своїх одноплемінників. Чи було важко такій кількості ворогів довести усім людям, що вчення Мухаммеда - плагіат? Хіба їм було б важко знайти і назвати тих людей, у яких пророк гіпотетично міг вчитися? Проте, ані тоді, ані зараз усі його опоненти не змогли знайти нікого, хто міг би бути духовним і релігійним наставником пророка. Критики, які не знають реалій аравійської пустелі того часу, роблять наголос на караванні поїздки, в яких брав участь пророк Ісламу.

Усі наявні історичні свідчення вказують, що Мухаммед мав три поїздки з Мекки: у 6 років він разом із матір`ю їздив до Медіни, у 12 років разом з дядьком Абу Талібом був у караванній поїздці до Сирії, і в 25 років - водив караван до Сирії. Більше далеко за межі примітивного язичницького ареалу арабів він не виїжджав. Проте, ані в дитинстві, ані в юнацтві (під час караванних поїздок) він не помічений не лише в релігійному навчанні, але й у релігійній полеміці.

Каравани виходили в дорогу тільки двічі на рік у певні періоди, коли погода дозволяла без великих втрат перетинати пустелю, і завжди поспішали з від`їздом, не затримуючись на тривалий час у місцях торгівлі, оскільки треба було встигнути повернутися назад до початку сильної спеки і піщаних бурь. Треба мати сильну уяву, щоб сказати, що, будучи в діловій поїздці, випадково зустрічаючись з іудеями і християнами, він міг достатньо вивчити обидві релігії і створити на їх основі нову релігійну систему. Тим паче, що Мухаммед не умів читати, не знав іноземних мов, і, отже, не міг ознайомитися з релігійними текстами цих конфесій.

Навіть якщо припустити, що слухав когось, то яким чином він зміг за декілька днів запам`ятати усі 73 книги Біблії? З цих же причин Мухаммед не міг зробити "реферат" шляхом висмикування різних частин із попередніх Священних Писань. Для компіляції розрізнених текстів мало мати їх під рукою й уміти читати, треба було б ще майстерно перекласти чистісінькою арабською мовою, і не просто арабською, а вершиною літературної арабської мови, оскільки Священний Коран за своєю поетичністю і висотою складу абсолютно унікальний.

Через 13 років після початку Одкровень, коли вже було отримано більшість сур Священного Корану, пророк переїжджає до Медіни, де, з часом, вступає до дискусій з іудеями Медіни і християнами з Наджрана, що спеціально приїхали поспілкуватися з ним. Але, як відомо, Мухаммед спілкувався не як учень, а як учитель і наставник, вів з ними полеміку і намагався довести правильність ісламської точки зору на богослов`я, історію, заповіти древніх пророків.

Велика кількість християн та іудеїв (сучасників пророка Мухаммеда) стала мусульманами і повірила в його пророчу місію. І навряд чи вони б увірували в Іслам, якщо підозрювали, що пророк запозичив своє вчення з їх Божественних Одкровень, або вчився у священиків, ченців або равинів.
Міф 3. Він жадав влади, слави і багатств
Існує міф про те, що пророк Мухаммед, вдало використовуючи релігію, насправді переслідував корисливі цілі - збагачення, владу, славу та інші, цілком земні, особисті і кланові вигоди. Проте, цей міф повністю руйнується, коли будь-який об`єктивний дослідник знайомиться з його життям, принципами і спадщиною.

До початку пророчої діяльності, фінансове положення Мухаммеда було значно кращим, ніж потім. Він безбідно жив зі своєю дружиною Хадіджею, яка була багатою жінкою і займалася торгівлею. Після початку пророчої місії, вони, навпаки, стали жити надзвичайно скромно, можна сказати - бідно. Це була не тимчасова жертва, а спосіб життя. Фактично, це був протест проти скупості, жадності і розкоші, якими відзначалися купці Мекки. Замість накопичення багатств, пророк жертвував своє майно задля підтримки сиріт, бідних мусульман і рабів. Це настільки стало для Мухаммеда і сім`ї нормою життя, що він не звертав ніякої уваги на те, що живе бідніше багатьох мусульман. Одного разу, Омар Аль-Хаттаб зайшов до будинку пророка: "Я помітив, що все, що міститься у його кімнаті включає три шматки видубленої шкіри і жменю ячменю, проте я не побачив нічого більше, - розповідає він, - і тоді я почав плакати".

Мухаммед запитав: "Чому ти плачеш"? Я відповів: "О, посланець Аллага! Як же мені не плакати? Я бачу все, що в тебе є. Тим часом, як перси і римляни, що не слідують за істинною вірою і поклоняються не Аллагу, живуть в розкоші, а своїх царів розташовують в садах з керованими струмками, обраний пророк і відданий раб Божий живе в такій страхітливій бідності!" Мухаммед відповів: "О, Омар! Легкість і зручність наступного життя набагато кращі, ніж легкість і зручності цього світу. Невіруючі насолоджуються їх шматком хороших речей у цьому світі, тоді як ми отримаємо усе це в житті майбутньому".

Одного разу, знатні мекканці пообіцяли пророкові багатство і славу в обмін на те, що він відречеться від Ісламу, але отримали категоричну відмову.

Іншим разом, після багатьох років, він отримав у подарунок від вождя племені Фадак чотирьох верблюдів, навантажених цінними речами, тканинами і грошима, але роздав це все бідним мусульманам, не залишивши собі нічого.

Помираючи, Мухаммед був незаможним. Усе, чим він володів на той час - 7 динарів, які пророк роздав біднякам перед своєю смертю. І це притому, що він вже декілька років був головою величезної арабської держави, об`єднав увесь Аравійський півострів, і якби побажав, то міг оселитися в самому кращому будинку, у будь-якому оазисі, або взагалі, міг наказати побудувати собі палац. Але, як і належить Божому посланцеві, він зберіг вірність скромному пророчому способу життя. Було багато й інших ситуацій, які показують, що Мухаммед не прагнув до збагачення, тому версія, що його метою були багатства, абсолютно безпідставна.

Припущення, що він назвав себе пророком, бажаючи влади і слави, так само не витримує ніякої критики. Посланець, як відомо, був одним з найвдаліших лідерів історії людства. Не маючи жодних ресурсів, за 23 роки він створив величезну державу, запровадив у ній справедливі і прогресивні закони, і завдав поразок усім супротивникам, що виступили проти нього. Людина з такими якостями і талантами могла претендувати на лідерство і владу навіть без претензій на пророцтво.

Скептики говорять, що усі ці успіхи стали можливими тільки завдяки релігійному інструменту, тобто - Ісламу. Проте, Мухаммед ніколи не приписував собі авторства Священного Корану, і не говорив, що він придумав релігію Іслам. Навпаки, завжди підкреслював, що Священний Коран - це Божественне Одкровення, а не його твір, так само як і Іслам - релігія, дарована Богом, а не вигадана і спроектована ним. Якби пророк жадав влади і слави, то претендував би й на авторство Корану, і на розробку ісламської концепції.

Бажання слави і популярності проявляє свою рефлексію в урочистих і офіціозних заходах, прекрасних місцях проведення часу, дорогому одязі й аксесуарах, схильності до вихваляння тощо. Мухаммед же був повною протилежністю всьому цьому. Він носив скромний і простий одяг, сам виконував усі види робіт, терпляче спілкувався і вислуховував кожного, хто звертався до нього. В одному поселенні люди вставали на знак вітання і поваги до нього, але він заборонив їм це робити, вважаючи таке раболіпство і благоговіння неприпустимим. Одна людина, трепечучи від поваги, попросила пророка дозволити наблизитися до нього, але Мухаммед сам підійшов, поплескав по плечу і мовив: "Розслабся, брат, я, усього лише, - син жінки, яка їла усохлий хліб". Він категорично забороняв мусульманам вихваляти його і говорив: "Не звеличуйте мене так само, як християни звеличують Ісуса, сина Марії, а кажіть: він - раб Аллага і Його посланець".

Хорошим прикладом скромності може слугувати образ його владарювання. Послідовники пророка були готові звеличувати його і підкорятися, але він твердо наполягав на тому, що покора має бути тільки Аллагу, який гідний усієї слави і вихвалянь.

Він ставився з великою добротою і розумінням до маленьких дітей в те століття, коли люди думали, що побиття - кращий метод виховання. У століття, коли жінки були для усіх нижчими істотами, і вважалося нижче чоловічої гідності любити їх; а посланець Аллага любив своїх дружин, дочок, родичок і вчив, щоб віряни добре ставилися до жінок. Пророк був добрим і милостивим навіть до своїх ворогів. Під час однієї з битв, коли мусульмани гинули під мечами язичників, люди попрохали його проклясти ворога, а він відповів: "Я не був посланий для того, щоб проклинати". Замість цього промовив: "О, мій Господь! Пробач мій народ, бо вони не знають, що роблять".

Він наказував своїм воїнам уникати віроломства і зради, забороняв убивати жінок, дітей, людей похилого віку, інвалідів, сліпих і кульгавих; наказав не руйнувати будинки, не спалювати пальми, фруктові дерева і посіви, не знищувати кошти для існування людей.

Поза сумнівом, пророк Мухаммед був видатною особистістю. Ось вже 14 століть його любили і люблять мільярди людей з усіх куточків землі. Його наслідують, у нього вчаться, його ім`ям називають мільйони новонароджених немовлят. Жодною силою і владою цього не досягти, ні за які гроші не купити. Світло віри, що йде з серця людини, знаходить відблиск у серцях вірян навіть через тисячоліття.

Мабуть, тільки дві особи за всю історію людства гідні такої шани, любові і поваги - Ісус і Мухаммед. І це зрозуміло, адже пророк Мухаммед казав: "Усі посланці Божі - брати".
Муфтій ДУМУ " Умма" Саїд Ісмагілов - для "УНІАН-Релігії"

# data[].attributes.attachment_link.title
Міфи про пророка Мухаммеда

# data[].attributes.attachment_link.description
У ісламському календарі рабіуль-авваль вважається місяцем пророка Мухаммеда. Цього місяця він народився і через 63 роки, цього ж місяця, покинув наш світ, що саме по собі досить символічно. Пророк Мухаммед започаткував велику ісламську традицію, залишивши після себе не лише Священне Писання (Коран) і Священний переказ (сунну), як основи майбутньої світової релігії, але й молоду об`єднану арабську державу - зачаток блискучої ісламської цивілізації.

# data[].attributes.headline
Відео "Коран" (читання сури)

# data[].attributes.subject
Відео "Коран" (читання сури)

# data[].attributes.attachment_link.title
Видео коран - чтец Ахмад Сауд

# data[].attributes.headline
9 фактів із Корану

# data[].attributes.subject
9 фактів із Корану

# data[].attributes.attachment_link.title
9 поразительных фактов из Корана!

# data[].attributes.headline
7 фактів про іслам

# data[].attributes.subject
7 фактів про іслам

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
Іслам в Україні

# data[].attributes.attachment_link.title
7 фактів про Іслам, які необхідно знати

# data[].attributes.attachment_link.description
«Мусульманин» - не завжди «араб», «Ісус був великим пророком» і «більшість мусульман не має відношення до тероризму» - про все це і не тільки піде мова в даній статті.

# data[].attributes.headline
Музей Біблії

# data[].attributes.subject
Музей Біблії

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Голос Америки Українською 

# data[].attributes.attachment_link.title
У Вашингтоні відкрили "дорогий" та "модний" музей Біблії. Відео

# data[].attributes.headline
Музей Біблії 

# data[].attributes.subject
Музей Біблії 

# data[].attributes.attachment_link.title
Біблія – це модно і гламурно: у Вашингтоні відкрили музей найпопулярнішої в історії книги

# data[].attributes.headline
Завдання на повторення "Священні книги людства"

# data[].attributes.subject
Завдання на повторення "Священні книги людства"

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Наталія  Гиренко

# data[].attributes.attachment_link.title
Священні книги людства

# data[].attributes.attachment_link.description
Розподілити ілюстрації   в три  стовпчики. І стовпчик - Веди, ІІ - Біблія, ІІІ - Коран

# data[].attributes.headline
10 фактів про Індію

# data[].attributes.subject
10 фактів про Індію

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Необыкновенная Вселенная

# data[].attributes.attachment_link.title
10 ФАКТОВ ОБ ИНДИИ. Интересные факты про Индию.

# data[].attributes.headline
Цікаві факти про Індію

# data[].attributes.subject
Цікаві факти про Індію

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Сніданок з 1+1

# data[].attributes.attachment_link.title
Цікаві факти про Індію, які ви навряд чи знали