# data[].attributes.body
Senais laikas debesys buvo žydri. Kaip dangus. Žmonės džiaugėsi, kad dangus lyja. Nes nuo lietaus jų augalai auga. Bet iš tikrųjų lijo debesys. Jie buvo pasipiktinę, nes žmonės garbino dangų. Tai debesys sugalvojo skristi į Antarktidą. Jie nuskrido. Ir prisipildė baltumo. Ir grįžo. Jie lijo ir žmonės garbino debesis.

# data[].attributes.body
Anksčiau Kalėdų senelis nebuvo apsivilkęs raudonus rūbus.  Jis vaikščiojo šaligatviu žaliai apsirengęs, bet jį pamatė cococolos kalėdinės reklamos kūrėjas ir pakvietė  nusifilmuoti reklamoje. O jis ir sutiko.

Stilistai Kalėdų senelį visą aprengė  raudonu kostiumu ir nufilmavo . Nuo to laiko Kalėdų senelis tapo raudonai apsirengęs. Ir žalius drabužius išmetė.

# data[].attributes.body
Anksčiau, kai dar zebrai buvo pilki kaip asilai, žmonių nebuvo. Tačiau kai jie atsirado, zebrams buvo labai įdomu, ką tie žmonės veikia.

Vieną kartą keli zebrai bėgo nuo liūto. Bebėgdami jie surado žmones ir pasiprašė pasislėpti. Žmonės sutiko ir išėjo pasišnekėt su liūtu dėl zebrų, kad jų neužpultų. Besiilsėdami zebrai surado kibirų su  juodais bei baltais dažais. Jiems pritrūko kantrybės ir jie išsimaudė dažuose. Tačiau kai vienas kitą pamatė, jie buvo juodai balti.

Nuo to laiko zebrai yra balti su juodais dryžiais.

# data[].attributes.body
Seniai seniai, kai ežiai buvo be spyglių, jiems buvo sunku pasiimti obuolius. Tai jie sugalvojo užsiauginti spyglius. Kai nuo obels krenta obuoliai, ežiai tupi ir laukia, kol jiems užkris ir prilips jiems prie spyglių. Nuo to karto jiems labai lengva pernešti obuolius.

# data[].attributes.body
Prieš daug metų Dievas sukūrė pasaulį. Pasaulyje apgyvendino šunis ir vilkus. Šunys ir vilkai buvo geriausi draugai.

Vieną kartą pudelio veislės šunytė nuėjo pas Dievą ir sako:

- Dieve, vilkai gražūs ir baisus, o mes šunys tik gražūs. Mums gražiems nėra ką veikti, tik grožėtis. Gal, Dieve, galėtum duoti ką dar veikti?

Dievas palinksėjo ir pradingo. Nuo tos dienos Dievas įkurdino į pasaulį žmones. Ir žmonės įsimylėjo  šunis. Vilkai dėl to labai supyko ir pradėjo pulti žmones. O žmonės prisijaukino šunis.

# data[].attributes.body
Anksčiau apelsinai buvo balti.

Žmonės jų nevalgydavo, nes neatrodė skaniai.

Todėl apelsinai nusprendė save nusidažyti, nes norėjo būti suvalgyti.

Nuo to laiko apelsinai yra oranžiniai.

# data[].attributes.body
Labai seniai sniegas buvo spalvotas. Jis puikiai draugavo su lietumi. Vieną dieną sniegas susipyko su lietumi. Tada lietus taip užlijo, kad sniego spalvas nuplovė. Nuo tos dienos sniegas yra baltas.

# data[].attributes.body
Seniau boružės buvo raudonos be juodų taškelių.

Vaikams labai patiko gaudyti boružes. Ir vieną dieną vaikas, kuris sirgo vėjaraupiais, sugavo boružę ir ją užkrėtė. O ant boružių pradėjo  augti  juodi spuogai kaip taškeliai. Ir jų vis daugėjo sulig kiekvienais metais. Ir nuo to laiko boružės metus galima suskaičiuoti pagal taškus. :)

# data[].attributes.body
Seniai seniai katės valgė sūrį. Taip taip - sūrį, gal jums atrodys, kad kalbu nesąmones, bet tai tiesa. Katės valgydavo sūrį. Bet vieną kartą iš savo urvelio išlindo viena pelė, kuri gyveno namuose, ir pagriebė katės sūrį. Ji nunešė tą sūrį savo vaikams ir jie jį su mielu noru suvalgė. Tai supratusi katė pasiuto, todėl visada, kai ta pelė išlįsdavo iš urvo, katė ją gaudydavo. O kadangi ta pelė nunešė sūrį savo vaikams, jie sūriu maitino ir savo vaikus. Na, o tada užsisuka amžinybės grandinė iki tada kai žmonės sugalvojo sukurti katėms[ir kitiems gyvūnams] maistą. Bet vis vien lieka taip, kad katės gaudo peles už tai, kad pavogė jų sūrį.

# data[].attributes.headline
KODĖL SAULĖ ŠVIEČIA DIENĄ, O MĖNULIS NAKTĮ?

# data[].attributes.subject
KODĖL SAULĖ ŠVIEČIA DIENĄ, O MĖNULIS NAKTĮ?

# data[].attributes.body
Ankščiau Saulė ir Mėnulis būdavo kartu dieną ir naktį.

Bet vieną naktį jie susiginčijo, kas labiau patinka Žemei - Saulė ar Mėnulis. Ir Žemė pasakė, kad jai patinka ir Saulė, ir Mėnulis. Tada Saulė ir Mėnulis ginčijosi toliau. Saulė sakė, kad tai nesąmonė ir Žemei labiau patinka Saulė, o Mėnulis sakė, kad Žemei labiau patinka Mėnulis.

Nuo tada Saulė nenorėjo matyti Mėnulio, o Mėnulis Saulės. Todėl saulė šviečia dieną, o mėnulis naktį.

# data[].attributes.body
Anksčiau ežiai buvo be spyglių. Jiems viskas buvo gerai iki tol, kol vieną ežį norėjo suvalgyti lokys. Lokys jį vijosi, o ežys bėgo kaip tik gali bėgti jo kojos. Jis bėgo ir bėgo, kol įkrito į spygliuotą krūmyną. Kai lokys jį pagavo, spygliai jam sulindo tiesiai į letenas. Štai kodėl ežiai yra su spygliais.