# data[].attributes.body
echipa nr 2

# data[].attributes.body
prima echipă

# data[].attributes.body
Pag 174

1.

Domnișoara Mari Popescu îi cere prietenului ei sa discute cu profesorul Costica Ionescu, pentru ca să îl treaca pe Mitică Georgescu la limba latină. Prietenul ei se duce la profesorul Costică Ionescu și îl roagă să îi dea prietenului său nota 7, ca să nu rămână repetent, dar acesta din urmă nu este păcălit de vorbele spuse. În cele din urmă, profesorul de latină este de acord să-i dea nota șapte acestuia si îi cere numele băiatului. Numai că prietenul domnișoarei nu mai ține minte numele elevului. Se întoarce acasă pentru a căuta scrisoarea și, cum nu o găsește, merge la  domnișoara Mari Popescu. Nici domnișoara Mari Popescu nu mai ține minte, așa că prietenul trebuie să meargă pe rând la madam Proetescu, madam Diaconescu, Iconomescu, Sachelărescu, Piscupescu și la madam Dăscălescu. Întors apoi la profesor, află apoi că elevul nu este la acest, ci la profesorul Georgescu.  Cei doi merg la acesta si obțin, în cele din urmă, nota pentru Mitică Georgescu.

2.

În opinia mea, prezența laitmotivului care sugerează un conflict ușor de rezolvat este reprezentat de către numele elevului ce trebuia găsit pentru ca acesta sa nu rămână repetent.

3.

Replica orientată către evitarea unui posibil conflict este ”Ce-i de făcut?”

4.

Madam Dăscălescu-madam Piscupescu-Sachelareasca-Iconomeasca-Diaconeasca-madam Preotescu-domnisoara Mari Popescu-personajul narator-profesorul Costică Ionescu-Profesorul Georgescu.

5.

Conflictul cel mai vizibil este între personajul narator și Costică Ionescu, înrucât toată acțiunea se desfășoară in jurul acestora, cu singurul scop de a afla numele băiatului.

6.

Alte texte de Caragiale în care apar motive ca ghinionul sau pierderea unui bilet sunt ”Două loturi” și ”Bacalaureat”

7.

În opera literară ”Lanțul slăbiciunilor” de I L Caragiale, spațiul este vag precizat, iar timpul acțiunii este nedeterminat.

Pag 175

1.

Replici ale personajului-narator - ”parcă el o să fie cel dintâi și cel de pe urma care să treacă fără să știe”

-”este un băiat dintr-o familie dintre cele mai bune”

Replici ale profesorului - ”vreo loază de elevi de-ai mei”

- ”cine știe ce leneș, ce dobitoc”

- ”ce notă vrei să-i dau pârlitului tău de protejat”

2.

Limbajul naratorului-personaj este unul politicos și elevat, în comporatie cu profesorul care utilizează un limbaj relativ colocvial, comun.

3.

Ironia din fragmentele date se găsește în interjecția ”A”, repetitia unor cuvinte și în expresia ”cum știi de frumos să poruncești”

4.

Cuvintele repetate de la unul la altul sunt acelea care exprimă uitarea numelui băiatului, și secvența ”nu refuza nimic”.

6.

Opera litarară ”Bacalaureat” se aseamănă mult cu ”Lanțul slăbiciunilor”,  întrucât în ambele opere numele unui personaj este uitat, deși în opera ”Bacalaureat” numele este descoperit mult mai devreme.

7.

Mitica este tipul elevului care are impresia că orice acțiune făcută de acesta nu are consecințe, datorită părințiilor lui care l-au alintat.

Pag 188

6.

Limbajul folosit în replica dată este nefiresc, deoarece personajul-naratorul își repetă argumentele penru a îl convige pe profesor să îl treacă pe Mitica Georgescu.

7.

Tipurile de comunicare prezente în text sunt atât verbale, cât și paraverbale.

8.

a)Comunicare paraverbală - interjecția ”hm”

b)Comunicare verbală - discutarea unui subiect.

c)Comunicare nonverbală - imaginea cu o rață.

Pag 189

10.

a)Profesorul pune o întrebare legată de muzică al cărui răspuns din partea elevilor îl nemulțumește. Dupa ce ora ia sfârșit, inspectorul le spune elevilor că muzica este importantă.

b)“Dă-ne tu numaidecât definiția clară și adecvată!”,  ‚‚Muzica este aceea care ne gâdila urechile într-un mod plăcut”

c) Punctele de suspensie și semnele de exclamație marchează aspecte ale comunicării paraverbale.

e)În opinia mea, profesorul Marius Chichos Rostogan  este un profesor înțelegător și bun, deoarece nu se enervează și încearcă să arate părțiie importante a muzicii.

# data[].attributes.body
1/174) Domnisoara Mari Popescu ii cere prietenului ei sa il roage pe profesorul Ionescu sa ii dea lui Mitica Georgescu nota 7, pentru a nu ramane repetent. Prietenul ei se duce la profesorul Costica Ionescu si il roaga sa-i dea o nota unui elev la latina, dar acesta nu accepta deoarece acesta nu considera ca ar fi fost corect. In cele din urma, profesorul accepta sa ii dea elevului nota 7. Numai ca prietenul domnisoarei nu gaseste scrisoarea pe care scria numele elevului caruia trebuia sa-i acorde nota. Se intoarce acasa pentru a cauta scrisoarea si, cum nu o gaseste, merge la domnisoara Popescu pentru a-o intreba numele elevului. Nici domnisoara Mari Popescu nu mai tinea mitne numele, asa ca prietenul domnisoarei trebuie sa mearga pe rand la Madam Preotescu, Madam Diaconeasca, Madam Iconomescu, Madam Sachelărescu, Madam Piscupeasca și în final la Madam Dăscălescu. Intors apoi la profesor, afla ca elevul Mitica Dascalescu este in clasa profesorului Mitica Georgescu. Cei doi merg la profesorul Georgescu si obtin, in cele din urma nota de sapte, la ora de latina.

2/174) Conflictul din text este incercarea personajului de a promova un elev de clasa a VI-a printr-un “lant” de prietenii.

3/174) O replica orientata spre evitarea unui conflict este “Viu la tine sigur ca n-ai sa ma refuzi”.

4/174) Madam Dăscălescu - Madam Piscupescu - Madam Sachelarescu - Madam Iconomescu - Madam Diaconescu - Madam Preotescu - Mari Popescu.

5/174) Cel mai evident conflict este intre personajul narator si domnul Costica Ionescu, deoarece acesta este singurul din lant care nu s-a lasat convins imediat.

6/174) Pierderea unui bilet este un motiv prezent si in “O scrisoare pierduta” sau “Doua loturi”.

7/174) O trasatura a schitei este cadrul spatio-temporal restrains. In opera, indicii spatiali si temporali sunt vagi, transmitand ideea ca intamplarile prezentate in opera sunt generale si pot avea loc oriunde si oricand.

1/175) Replici ale personajului-narator:

-         “parca el o sa fie cel dintai si cel de pe urma care sa treaca fara sa stie”

-         “este un baiat dintr-o familie dintre cele mai bune”

Replici ale profesorului:

-         “vreo loaza de elevi de-ai mei”

-         “cine stie ce lenes, ce dobitoc”

-         “ce nota vrei sa-i dau parlitului tau de protejat?”

2/175) Personajul-narator foloseste un limbaj politicos in discutia cu profesorul, un limbaj potrivit in cadrul scolii. Profesorul foloseste un limbaj colocvial, poate chiar umilitor.

3/175) In fragmentele date, ironia este vizibilia prin interjectia “A” si prin expresia “Cum stii de frumos sa poruncesti!”, dar si prin repetarea unor cuvinte (“madam”) sau intamplari.

4/175) In text se repeta ideea uitarii numelui elevului, sugerand “lantul” slabiciunilor personajelor.

5/175) Personajul principal al operei este prietenul domnisoarei Mari Popescu, deoarece ia parte la toata actiunea si intra in relatie cu celelalte personaje.

In primul rand, caracterizarea directa nu este prezenta puternic in text, portretul acestuia fiind realizat in primul rand prin autocaracterixzare. Astfel, din aceasta reiese faptul ca personajul-narator era un foarte bun prieten al domnisoarei, neputand sa o refuze: “dorintele gratioasei mele prietene sunt pentru mine porunci”.

In al doilea rand, caracterizarea indirecta este realizata prin fapte, limbaj si prin relatia sa cu celelalte personaje. Astfel, din faptele sale reiese ca acesta isi ocupa timpul liber ajutandu-si buna prietena, deci acesta era intr-adevar un bun prieten. Din limbajul folosit se poate deduce ca era respectuos, educat.

In concluzie, personajul narator din “Lantul slabiciunilor” de Ion Luca Caragiale este un bun prieten, saritor si politicos deoarece acesta isi ajuta prietenii din placere, fara sa fie rugat explicit.

6/175) Opera “Bacalaureat” se aseamana foarte mult cu opera “Lantul slabiciunilor”, deoarece si in opera Bacalaureat se uita numele personajului aflat intr-o situatie dificila. Diferenta este faptul ca in opera “Bacalaureat” numele este descoperit rapid, spre deosebire de “Lantul slabiciunilor”.

7/175) Mitica este tipul elevului rasfatat, care provine dintr-o familie instarita, care stie ca parintii vor face totul mai usor pentru el, avand relatii si cunostiinte.

6/188) Limbajul folosit in replica data din “Lantul slabiciunilor” poate fi considerat nefiresc, deoarece personajul-narator spune lucruri exagerate pentru a-l convinge pe profesor. Insa, probabil ca in trecut era considerat un limbaj obisnuit.

7/188) In constructia citata intervine comunicarea verbala si cea paraverbala.

8/188) a) comunicarea paraverbala – cei doi se gandesc.

b) comunicarea verbala (prin cuvinte) – se discuta un subiect.

c) comunicarea nonverbala (prin imagini) – in imagine se afla un pui de rata

10/189) a) Profesorul intreaba un elev ce este muzica si primeste un raspuns de care nu este multumit. Dupa ce se anunta sfarsitul orei, inspectorul le spune copiilor ca muzica este o materie foarte important

b) “Dă-ne tu numaidecât definiţia clară şi adecvată.”

“Muzica este acea care ne gâdilă, urechile într-un mod plăcut. Ai grijă doar să nu ți le gâdil eu într-un mod neplăcut.“

c) Punctele de suspensie si semnele de exclamatie sugereaza comunicarea paraverbala.

d) Profesorul: “Nu asa loaza!” – profesorul isi da jos ochelarii si ofteaza zgomotos.

Elevul: “Muzica este…” – elevul se balbaie si incearca sa para ca acesta cunoaste raspunsul corect.

Inspectorul: “Metoda ta este admirabila…” – inspectorul vorbeste pe un ton prietenos, multumit.

Profesorul (tăindu-i vorba cu mândrie): “Că-z asta doară e metoda lui Peștaloțiu!” – profesorul vorbeste pe un ton mandru, zambeste si se arata pe sine cu degetul.

e) In opinia mea, profesorul Marius Chicos Rostogan este un profesor bun, in ciuda metodelor sale de ascultare. Acesta isi pastreaza calmul in ciuda neputintei elevului si incearca sa-l ajute sa-si aduca aminte informatiile.

# data[].attributes.body
MORARASU TEODOR ALEXANDRU

# data[].attributes.body
Pagina 174

1/174

Domnișoara Mari Popescu îi cere prietenului său să discute cu domnul profesor pentru mărirea notei la laltină ca să nu ramană repetent. Prietenul ei se duce la profesorul Costică Ionescu și-l roagă să îi acorde nota 7 ca să treacă băiatul clasa,dar acesta din urmă nu este de acord din prima. În cele din urmă profesorul acceptă și cere numele băiatului. Numai că prietenul domnișoarei nu și-l amintește. Se întoarce acasă pentru a căuta scrisoarea și, cum nu o găsește merge la domnișoara Popescu pentru a întreba de nume. Nici domnișoara Mari Popescu nu și-l amintește , așa ca prietenul trebuie să meargă pe rând la doamna Preoteasca,la doamna Diaconeasca, dupa aceea la doamna Iconomeasca, la doamna Sachelăreasca, la doamna Piscupeasca și în final la doamna Dăscăleasca unde alfă numele elevului: Mitică Dăscălescu. Întors apoi la profesor,află că elevul nu face parte din clasa domnului profesor. Cei doi merg la celalalt domn profesor de latina,Georgescu și obtin, in cele din urma, marirea notei.

2/174

Laitmotivul textului care sugerează un conflict ușor de rezolvat este reprezentat de găsirea numelui elevului care are nevoie de mărirea notei pentru a trece clasa.

3/174

“Ce-i de făcut?” - este o replică cu rol esențial în evitarea unui conflict.

4/174

Doamna Dăscălescu

Doamna Piscupescu

Doamna Sachelărescu

Doamna Iconomescu

Doamna Diaconescu

Doamna Preotescu

Domnisoara Mari Popescu

5/174

Conflictul este mai vizibil intre narator și profesorul Costică Ionescu,deoarece actiunea este centrată asupra celor doi în scopul de a-l ajuta pe elev să treacă clasa.

6/174

Alte doua texte de Caragiale in care apar motivul ghinionului sau pierderea unui bilet sunt:

-“O scrisoare pierdută”

-“D-l Goe”

7/174

Schița este opera epică in proză, de mică întindere, în care se relatează un singur episod semnificativ din viața câtorva personaje.

În opinia mea , opera "Lanțul slăbiciunilor" scrisă de Ion Luca Caragiale aparține speciei schiță deoarece întâmplările sunt plasate pe momentele subiectului, este o opera de mică întindere , prezintă un eveniment semnificativ din viata unui personaj , prezintă un număr mic de personaje.

Pagina 175

1/175

Replicile personajului narator:

-“Nu e loaza,Costică; e un baiat dintr-o familie dintre cele mai bune: mi-e rudă”

-“Nu-i adevărat,dragă Costică;este un băiat prea cumsecade”

-“Lui Mitică Dăscălescu”

Replicile profesorului:

-”Cine știe ce leneș,ce dobitoc!”

-“o loază de elev”

-“Cui,frate?”

-“Cum il cheamă?”

-“Ce notă vrei să-i dau Pârlitu lui tău neprotejat?”

2/175

Personajul narator are un limbaj elevat si are o adresare politicoasă față de profesor,deoarece are nevoie de un favor de la acesta,pe când profesorul Costică Ionescu are un limbaj colocvial pentru ca aceste este in avantaj si poate oferi acele favoruri.

3/175

a)”irezistibilă grație,cum știi de frumos să poruncești”(profesorul pune accent pe abilitatea naratorului personaj de a vraji prin vorbele sale,obținând ceea ce își dorește)

b)”Dar fatalitate!” (subliniează că naratorul nu este surprins de această poveste și că știe de la ce să se aștepte pe viitor)

c)”Nimic nu refuzăm-madam Piscupescu lui madam Dăsculescu,madam Sachelărescu lu’ Piscupescu,madam Iconomescu lu’ madam Sachelarescu ,madam Diaconescu lu’ madam Iconomescu,madam Preotescu lu’ madam Diaconescu,d-ra Popescu lu’ madam Preotescu,eu d-rii Popescu si mie amicul Costică Ionescu.(deoarece fiecare a mințit s-a ajuns la un adevarat lanț al legaturilor interpersonale)

4/175

Cuvintele cele mai des intalinite in text sunt “Cum îl cheama?” ce accentuează laitmotivul textului.

5/175

Personajul Mitică Dăscălescu din oprea “Lantul slăbiciunilor” de Ion Luca Caragiale este carcterizat atat prin mijloacele caracterizarii indirecte cat si prin cele indirecte.

Elevul Mitica Dăscălescu este un elev leneș si mediocru,lucru dedus din faptele sale. A rămas repetent însă nici in anul ce l-a repetat nu si-a dat silința , luând nota 3 inainte de intervenția asupra profesorului Costica Ionescu. Este un copil provenit dintr-o familie de vaza, una dintre cele mai bune, dar insa care nu il presează pe copil sa învețe , ci intervine pentru a i se mari notele nemeritat.

Caracterizat direct, Mitica Dăscălescu este un "leneș, dobitoc , animal , nepricopsit, ", o " loaza de elev" , ce semnifica om de nimic, netrebnic, secătura.

Astfel,prin caracterizarea acestui personaj,autorul menține vie tipologia omului leneș.

6/175

Asemănarea între opera “Bacalaureat” și “Lanțul slăbiciunilor” este uitarea numelui unui personaj aflat într-o situație dificilă,dar si apelarea la ajutorul naratorului pentru rezolvarea situației.

7/175

În opinia mea imaginea elevului Mitică este conturata de leneșie si de faptul că beneficiază de anumite favoruri datorită cunoștintelor sale,care de deși îl ajută pe moment să treacă de anumite situatii dificile,nu îl ajută să crească singur și să își rezolve problemele singur,lucru esențial în viață.Așa că nu aș dori să îi semen cu acesta.

Pagina 188

6/188

Limbajul acela pentru acea vreme era considerat unul firesc,totuși din puntul meu de vedere nu este tocmai unul potrivit,deoarece se bazează prea mult pe lingușeli.

7/188

Tipurile de comunicare ce sunt prezente în construcția citată sunt verbale(pe tot parcursul replicii,datorita prezentei cuvintelor),dar si paraverbale(prin intermediul pauzei create de punctele de suspensie).

8/188

a)este prezenta comunicarea paraverbala redata cu ajutorul interjectie “hm”

b)este prezenta comunicarea verbala,mesajul fiind usor de inteles datorita prezentei cuvintelor.

Pagina 189

10/189

a)In textul citat ne este prezentata o inspectie la ora de muzica unde un elev este ascultat din definitia muzicii.

b)-“Dă-ne tu numaighecât ghefiniția chiară și agkecvată!”

c)Punctele de suspensie si semnele de exclamatie marcheaza aspecte ale comunicarii paraverbale.

d)-interjecția “of”

-interjecția “ă”

-intonatie mândră

e)Domnul profesor este un profesor rău datorită metodei de predare prin introducerea fricii elevilor prin limbajul său.

f)Mi-ar plăcea,deoarece aș privi-o ca pe o îndrumare mai bună în drumul meu de formare pentru că m-ar motiva și mai mult să devin o mândrie pentru țară.

# data[].attributes.body
1/174) Domnisoara Mari Popescu ii cere prietenului ei sa il roage pe profesorul Ionescu sa ii dea lui Mitica Georgescu nota 7, pentru a nu ramane repetent. Prietenul ei se duce la profesorul Costica Ionescu si il roaga sa-i dea o nota unui elev la latina, dar acesta nu accepta deoarece acesta nu considera ca ar fi fost corect. In cele din urma, profesorul accepta sa ii dea elevului nota 7. Numai ca prietenul domnisoarei nu gaseste scrisoarea pe care scria numele elevului caruia trebuia sa-i acorde nota. Se intoarce acasa pentru a cauta scrisoarea si, cum nu o gaseste, merge la domnisoara Popescu pentru a-o intreba numele elevului. Nici domnisoara Mari Popescu nu mai tinea mitne numele, asa ca prietenul domnisoarei trebuie sa mearga pe rand la Madam Preotescu, Madam Diaconeasca, Madam Iconomescu, Madam Sachelărescu, Madam Piscupeasca și în final la Madam Dăscălescu. Intors apoi la profesor, afla ca elevul Mitica Dascalescu este in clasa profesorului Mitica Georgescu. Cei doi merg la profesorul Georgescu si obtin, in cele din urma nota de sapte, la ora de latina.

2/174) Conflictul prezent in text este incercarea personajului de a promova un elev de clasa a VI-a printr-un “lant” de prietenii.

3/174) O replica orientata spre evitarea unui conflict este “Viu la tine sigur ca n-ai sa ma refuzi”.

4/174) Madam Dăscălescu - Madam Piscupescu - Madam Sachelarescu - Madam Iconomescu - Madam Diaconescu - Madam Preotescu - Mari Popescu.

5/174) Cel mai evident conflict este intre personajul narator si domnul Costica Ionescu, deoarece acesta este singurul din lant care nu s-a lasat convins imediat.

6/174) Pierderea unui bilet este un motiv prezent si in “O scrisoare pierduta” sau “Doua loturi”.

7/174) O trasatura a schitei este cadrul spatio-temporal restrains. In opera, indicii spatiali si temporali sunt vagi, transmitand ideea ca intamplarile prezentate in opera sunt generale si pot avea loc oriunde si oricand.

1/175) Replici ale personajului-narator:

-         “parca el o sa fie cel dintai si cel de pe urma care sa treaca fara sa stie”

-         “este un baiat dintr-o familie dintre cele mai bune”

Replici ale profesorului:

-         “vreo loaza de elevi de-ai mei”

-         “cine stie ce lenes, ce dobitoc”

-         “ce nota vrei sa-i dau parlitului tau de protejat?”

2/175) Personajul-narator foloseste un limbaj politicos in discutia cu profesorul, un limbaj potrivit in cadrul scolii. Profesorul foloseste un limbaj colocvial, poate chiar umilitor.

3/175) In fragmentele date, ironia este vizibilia prin interjectia “A” si prin expresia “Cum stii de frumos sa poruncesti!”, dar si prin repetarea unor cuvinte (“madam”) sau intamplari.

4/175) In text se repeta ideea uitarii numelui elevului, sugerand “lantul” slabiciunilor personajelor.

5/175) Personajul principal al operei este prietenul domnisoarei Mari Popescu, deoarece ia parte la toata actiunea si intra in relatie cu celelalte personaje.

In primul rand, caracterizarea directa nu este prezenta puternic in text, portretul acestuia fiind realizat in primul rand prin autocaracterixzare. Astfel, din aceasta reiese faptul ca personajul-narator era un foarte bun prieten al domnisoarei, neputand sa o refuze: “dorintele gratioasei mele prietene sunt pentru mine porunci”.

In al doilea rand, caracterizarea indirecta este realizata prin fapte, limbaj si prin relatia sa cu celelalte personaje. Astfel, din faptele sale reiese ca acesta isi ocupa timpul liber ajutandu-si buna prietena, deci acesta era intr-adevar un bun prieten. Din limbajul folosit se poate deduce ca era respectuos, educat.

In concluzie, personajul narator din “Lantul slabiciunilor” de Ion Luca Caragiale este un bun prieten, saritor si politicos deoarece acesta isi ajuta prietenii din placere, fara sa fie rugat explicit.

6/175) Opera “Bacalaureat” se aseamana foarte mult cu opera “Lantul slabiciunilor”, deoarece si in opera Bacalaureat se uita numele personajului aflat intr-o situatie dificila. Diferenta este faptul ca in opera “Bacalaureat” numele este descoperit rapid, spre deosebire de “Lantul slabiciunilor”.

7/175) Mitica este tipul elevului rasfatat, care provine dintr-o familie instarita, care stie ca parintii vor face totul mai usor pentru el, avand relatii si cunostiinte.

6/188) Limbajul folosit in replica data din “Lantul slabiciunilor” poate fi considerat nefiresc, deoarece personajul-narator spune lucruri exagerate pentru a-l convinge pe profesor. Insa, probabil ca in trecut era considerat un limbaj obisnuit.

7/188) In constructia citata intervine comunicarea verbala si cea paraverbala.

8/188) a) comunicarea paraverbala – cei doi se gandesc.

b) comunicarea verbala (prin cuvinte) – se discuta un subiect.

c) comunicarea nonverbala (prin imagini) – in imagine se afla un pui de rata

10/189) a) Profesorul intreaba un elev ce este muzica si primeste un raspuns de care nu este multumit. Dupa ce se anunta sfarsitul orei, inspectorul le spune copiilor ca muzica este o materie foarte important

b) “Dă-ne tu numaidecât definiţia clară şi adecvată.”

“Muzica este acea care ne gâdilă, urechile într-un mod plăcut. Ai grijă doar să nu ți le gâdil eu într-un mod neplăcut.“

c) Punctele de suspensie si semnele de exclamatie sugereaza comunicarea paraverbala.

d) Profesorul: “Nu asa loaza!” – profesorul isi da jos ochelarii si ofteaza zgomotos.

Elevul: “Muzica este…” – elevul se balbaie si incearca sa para ca acesta cunoaste raspunsul corect.

Inspectorul: “Metoda ta este admirabila…” – inspectorul vorbeste pe un ton prietenos, multumit.

Profesorul (tăindu-i vorba cu mândrie): “Că-z asta doară e metoda lui Peștaloțiu!” – profesorul vorbeste pe un ton mandru, zambeste si se arata pe sine cu degetul.

e) In opinia mea, profesorul Marius Chicos Rostogan este un profesor bun, in ciuda metodelor sale de ascultare. Acesta isi pastreaza calmul in ciuda neputintei elevului si incearca sa-l ajute sa-si aduca aminte informatiile.

# data[].attributes.body
2. Cred că un laitmotiv care sugerează un conflict   este prietenia dintre narator și dintre doamna Popescu. Acesta se continuă cu legătura dintre aceeași persoana masculină și profesorul de latină. Până cand este obervata lipsa scrisorii

7. Doamna Dăscălescu

6.Doamna Piscupescu

5.Doamna Sachelărescu

4.Doamna Iconomescu

3.Doamna Diaconescu

2.Doamna Preotescu

1.Doamna Popescu

5. Conflictul este vizibil între narator și profesorul Costică Ionescu, deoarece este prezentă o serie de replici. Acestea arata convingerea lui Ionescu de a modifica nota apoi discuția legată de gasirea băiatului și a profesorului. un conflict puternic este observat între narator și doamna Popescu,datorita scrisorii  în care se spune că elevul îi este rudă apropiată

6. “Două loturi” si ,,o scrisoare pierduta”

7.Schiță este specia genului epic în proză, de dimensiuni reduse, care prezintă o întâmplare semnificativă din viața unuia sau a mai multor personaje.

într-o schiță, plasarea acțiunii este într-un spațiu limitat, în cazul de față, opera “Lanțul slăbiciunilor” de Ion Luca Caragiale nu respecta aceasta trasatura. întâmplările se petrec în aceeași localitate,dar naratorul se află la casa sa ,si merge la locuințele celor șapte doamne, la profesorul Costică Ionescu și la profesorul Georgescu.

O altă altă trăsătură a schiței este durata scurtă a acțiunii, ca in opera prezentata totul având loc într-o singură zi.

1.Personajul-narator

“Nu ia loază, Costică; e un băiat dintr-o familie dintre cele mai bune: mi-e rudă. “

“Nu-i adevărat, dragă Costică; este un băiat prea cumsecade…”

“Dacă băiatul rămâne repetent încă un an eu nenorocire pentru familia lui-o familie dintre cele mai bune-“

Replicile profesorului:

“Cui, frate?”

”n-am niciunul Mitică Dăscălescu, în cursul inferior; ai făcut confuzie; trebuie să fie în cursul superior.”

“Cine știe ce leneș, ce dobitoc!”

“Ce note vrei să-i dau Pârlitu lui tău neprotejat?”

“Cum îl cheamă?”

3.Mărcile ironiei : ( “irezistibilă grație, cum știi de frumos să porumcești”,  “Madam Piscupescu lu’ madam Dăscălescu, madam Sechelărescu lu’ madam Piscupescu...”

7. Baiatul reprezintă tipologia elevului dintr-o familie bune cu posibilitati,care îl susține fara ca el sa faca ceva .comportamentul sau poate fi obervat în mulți elevi din toate timpurile.

Nu, cu siguranță nu mi-aș dori să  trăiesc o astfel de viață și nu ma regasesc in portretul sau

În construcția citată există o comunicare paraverbală, fiind exprimate prin intermediul intonației și al pauzelor

8. a) Paraverbala:cei doi se gasesc

b) Comunicare verbala :pe baza de cuvinte si informatii adevarate

a)Elevul este ascultat la ora de muzica dar nu răspunde corect, peofesorul infurianduseInspectorul îl felicită pe profesor.

b) Două replici ale profesorului în limbaj literar sunt: “Ia sama doară să nu ți le gâghil eu ție într-un mod neplăcut!”, “Apoi dacă-s porci și n-au destulă aplicățiune!”.

c) Punctele de suspensie și semnele de exclamație marchează aspecte ale comunicării paraverbale.

d) -bătaie în masă/ râs

-închiderea ochilor

-bătaie din palme/ zâmbet

-zâmbet/intonatie

# data[].attributes.body
pagina 174
1.Domnişoara Mari Popescu îi cere prietenului ei să discute cu profesorul de latină pentru a da o medie de trecere elevului Mitică Georgescu . Prietenul ei se duce la Costică Ionescu şi îl roagă să-l treacă clasa pe băiat, dar acesta din urmă nu vrea sa se lase usor convins. În cele din urmă, profesorul acceptă şi îi cere să îi spună numele băiatului. Numai că prietenul domnişoarei nu şi-l aminteşte şi a și uitat scrisoarea . Acesta se întoarce acasă pentru a căuta scrisoarea şi, cum nu o găseşte, merge la prietena sa pentru a îl ajuta. Nici domnişoara Mari Popescu nu îşi aminteşte , aşa că prietenul trebuie să meargă pe rând la uşa a doamna Preoteasca, la doamna Diaconeasca, la doamna Iconomeasca, la doamna Sachelăreasca, urmând doamna Piscupeasca și, apoi, ajunge la doamna Dăscăleasca. În acest fel , află numele elevului: Mitică Dăscălescu. Întors apoi la profesor, află că elevul  cu pricina nu este în clasa lui, ci a colegului său, profesorul Georgescu. Cei doi merg la casa profesorului pentru a-l trece clasa pe băiat şi obţin, în ele din urmă, media de trecere.
2.  În Lanțul slăbiciunilor conflictul este  ușor de rezolvat  și este declanșat din căutarea numelui elevului, aflat în situație de corigență la latină.
3. Replica utilizată cu scopul evitării unui posibil conflict este“Ce-i de făcut?”
4. Personajele prezente în schiţa dată  sunt: Madam Dascalescu , Sachelareasca , Piscupeasca , Iconomeasca ,Diaconeasca, Madam Preotescu , Mari Popescu , personajul narator , Costică Ionescu.
5.Conflictul este vizibil între narator și profesorul Costică Ionescu, deoarece este prezent dialogul. Acesta evidențiază convingerea lui Ionescu de a modifica calificativul, apoi discuția legată de a descoperi identitatea băiatului și a profesorului.
6.Alte două texte de Ion Luca Caragiale în care apar motive ca ghinionul sau pierderea unui bilet sunt: „Două loturi” și „O scrisoare pierdută”.
7.Schița este o specie a genului epic, în proză, de dimensiuni reduse, cu o acțiune restrânsă la care participă un număr mic de personaje, în care se redă o întîmplare scurtă și simplă, caracteristică pentru un individ sau pentru viața socială .La nivelul cadrului, într-o schiță, plasarea acțiunii este într-un spațiu limitat, în cazul de față, opera “Lanțul slăbiciunilor” de Ion Luca Caragiale se abate de la această caracteristică. Chiar dacă  întâmplările se petrec în aceeași localitate,  naratorul se află la casa sa, se duce la locuințele celor șapte doamne, la profesorul Costică Ionescu și la profesorul Georgescu.

Pagina 175

1.Repicile personajului-narator:
“Nu ia loază, Costică; e un băiat dintr-o familie dintre cele mai bune: mi-e rudă.
“Nu-i adevărat, dragă Costică; este un băiat prea cumsecade…”
“Dacă băiatul rămâne repetent încă un an eu nenorocire pentru familia lui-o familie dintre cele mai bune-“
Replicile profesorului:
“Ce note vrei să-i dau Pârlitu lui tău neprotejat?”
“Apoi, dacă n-o fi știind nimic animalul!”
“Să-i dau nepricopsitului 7.”
2. Limbajul naratorului-personaj este unul elevat, acesta adresându-se politicos profesorului. Cel  din urmă, însă, utilizează un limbaj comun.
3. Mărcile ironiei în următoarele fragmente sunt evidențiate de sensul conotativ al cuvintelor (,,A! Irezistibila gratie , cum stii de frumos sa poruncesti!" , ,,Dar fatalitate!")
4.În text se repetă ideea uitării numelui elevului în situaţie de corigenţă,acest lucru având roul de a contura comicul situației,sugerând și slăbiciunea fiecărui personaj pentru un altul accentuând astfel laitmotivul în jurul căruia se realizează schița.
5. Mitica Dascalescu este unul dintre personajele secundare ale operei literare "Lanțul  slăbiciunilor" scrisă de I.L.Caragiale. Acesta apartine unei familii foarte importante,una dintre cele mai bune familii din sat , însa acest lucru nu înseamnă ca băiatul este bun la învățătură sau că își dă în vreun fel silința să învețe, reușind sa ramână repetent încă o dată. Familia acestuia nu il ajută să învețe ,dar, reușește să discute cu domnul profesor Georgescu,profesorul de latina care refuza să îl treacă clasa, să îi dea nota 7,chiar dacă elevul avea note  mult mai mici și nu ar fi reușit să obțina o nota de trecere în vreun alt fel .Când profesorul și personajul narator discută despre Mitică,acesta este numit "o loaza de elev",  "leneș" și "dobitoc".De aici am putea presupune că profesorul nu numai că nu îl plăcea pe elev din cauza notelor mici, dar și din cauza atitudinii acestuia la orele de latină.
6.În cele doua texte, se apelează la prietenia  naratorului cu un profesor pentru a fixa media unui anumit elev. În  “Bacalaureat” naratorul încearcă să il promoveze pe elevul Ovidiu Georgescu la bac, iar în  textul “Lantul slabiciunilor” personajul narator convinge profesorul de latina să îl treaca clasa pe Mitică Dascalescu.
7.În opinia mea ,elevul Mitică Dascalescu reprezintă tipul elevului care nu se chinuie să învețe la materiile care consideră că nu sunt o prioritate pentru el, și faptul că nici nu este presat de familie să învețe și știe că statutul lui îl va ajuta să treacă clasa sunt chiar mai multe motive pentru ca acesta să nu învețe.Nu aș vrea să fiu ca acest elev , deoarece odată ce materia respectivă este în programa școlară înseamnă că este responsibilitatea mea să trec clasa, oricat de mult nu mi-ar placea .

pagina 188
6.Nu cred că limbajul folosit din replica dată din “Lanțul slăbiciunilor" este firesc, deoarece personajul-narator aduceprea multe  argumente exagerate și repetitive pentru a-l convinge pe profesor să îl treaca clasa pe elev.
7.Tipurile de comunicare ce intervin în construcţia citată la exerciţiul anterior sunt cea verbală şi cea paraverbală.

pagina 189
10.  a)Elevul care este ascultat nu răspunde corect, iar profesorul este foarte mînios din pricina aceasta. Inspectorul îl felicită pe profesor pentru atitudiea lui, iar acesta din urma este mândru de reușita sa.
b)Două replici ale profesorului în limbaj literar sunt:                                                                           “Dă-ne tu numaidecât definiția clară și adecvată!”,
“Ia seamă să nu ți le gâdil eu ție într-un mod neplăcut!”
c)Punctele de suspensie şi semnele de exclamaţie sunt elemente ale comunicării paraverbale .
d)    -încruntare
-interjecția ă prelungita
-zâmbet/ aplauze
-zâmbet
e) În opinia mea profesorul nu este neapărat unul bun deoarece de multe ori metoda acestuia, aceea de a îi speria  pe să copii învețe nu este una bună și de multe ori chiar dacă în final elevii învață, aceștia nu vor ajunge să deteste materia și nu vor avea amintiri placute legate de orele respective .
f)Nu știu dacă aș vrea să aud acest lucru de la profesori,deoarece aceste cuvinte pun o anumita presiune pe umerii elevilor,dar totuși de multe ori copii trebuie sa fie presați pentru a își găsi voința de a învăța.

# data[].attributes.attachment_link.title
#TeleŞcoala: Limba și literatura română clasa a XII-a - Metode de facilitare a înțelegerii textului

# data[].attributes.body
Pagina 174
1. Domnisoara Mari Popescu ii cere prietenului ei sa il roage pe profesorul  Costica Ionescu  sa-l treaca pe Mitica Georgescu, care avea nevoie de nota 7 pentru a trece clasa. La inceput, profesorul nu este de acord insa in cele din urma acceptă. Din păcate, prietenul domnisoarei uita numele elevului asa ca este nevoit sa se întoarcă acasă prentru a cauta scrisoarea, însă nu o gaseste asa ca merge la Mari Popescu sa o intrebe, însa nici ea nu își amintea. De aceea, merge pe rând la madam Preotesu,Diaconescu,Iconomescu,Sachelărescu,Piscupescu,Dăscălescu. Când s-a întors la profesor a aflat faptul ca elevul nu este la el,ci la Georgescu. Ei merg la acesta si obțin nota pentru elev.
2.     Conflictul  usor de rezolvat este reprezentat de încercarea de a promova un elev de clasa a 6 a.
3.     Replica orientată către evitarea unui posibil conflict este "Ce-i de făcut?"
4.     Madam Dăscălescu-Madam Piscupescu-Madam Sachelarescu-Madam Iconomescu-Madam Diaconescu-Madam Preotesu-Mari Popescu-naratorul personaj-Costica Ionescu-Georgescu
5.    Conflictul este mai vizibil intre personajul-narator si Costică Ionescu, deoarece toata actiunea se desfasoara in jurul celor doi care trebuie sa afle numele baiatului care era in acel moment in situatie de corigenta la latina.
6.     Alte texte de Caragiale similare ar fi Doua loturi si O scrisoare pierduta.
7.     In opera Lanțul Slăbiciunilor de I.L. Caragiale timpul este nedeterminat, iar spațiul este vag precizat.
Pag 175
1.    Replici ale personajului narator
"un baiat prea cumsecade"
Replici ale profesorului
"Cine știe ce leneș, ce dobitoc!"
"Ce notă vrei să-i dau pârlitului tău de protejat?"
2.    Limbajul personajului narator diferă față de cel al profesorului. Personajul-narator folosește un limbaj politicos,pe cand profesorul folosește un limbaj comun, colocvial.
3.    Ironia este vizibila inca din primul fragment prin interjectia "A!" si "cum stii de frumos sa poruncesti!". De asemenea, putem remarca si faptul ca ironia este prezenta si prin repetarea acelorasi cuvinte:"Nimic nu refuzam lu Madam Pisupescu, Madam Dăscălescu,Madam Sachelarescu...."
4.   Cuvintele care se repetă de la un personaj la altul sunt cele care exprima uitarea numelui  si cuvintele "nimic nu refuză".
5.    Personajul principal al operei este prietenului domnisoarei Mari Popescu, el fiind prezent aproape pe tot parcursul actiunii si interactioneaza cu toate celelalte personaje.
În primul rând, caracterizarea directa este slab evidențiată, ea fiind prezentă doar prin autocaracterizare, din aceasta reiese faptul că el era un prieten foarte bun, tocmai de aceea nu a refuzat-o pe domnișoara Mari Popescu.
În al doilea rând, caracterizarea indirecta este prezenta si aceasta reiese din comportamentul, faptele si vorbele acestuia. Din faptele sale reiese faptul că era foarte prietenos si  își ajuta prietenii când aveau nevoie, acesta ajutând-o pe prietena sa cea mai bună când a avut nevoie.
În concluzie, personajul-narator din Lantul Slabiciunilor de I.L. Caragiale este un om politicos si un prieten foarte bun si săritor, el ajutându-și prietenii la nevoie.
6.     În schița Lanțul Slăbiciunilor actiunea se aseamana cu foarte mult cu cea din Bacalaureat , acolo uitându-se din nou numele băiatului care era in situația de a pica Bacalaureatul.
Pag 188
6.    Limbajul din aceasta replica este oarecum nefiresc, personajul narator dorea sa își convingă prietenul si a folosit un limbaj mult mai pretențios decât ar fi normal.
8. a) Se folosește comunicarea paraverbala, se folosesc interjectii
b)Se foloseste comunicarea  verbala, mesajul fiind usor de interceptat
c) Se foloseste comunicarea nonverbala, mesajul fiind transmis prin imagini
pag 189
10. a) Profesorul întreabă pe unul dintre elevi ce este muzica. Un elev îi răspunde, însă profesorul este nemultumit de raspunsul primit. După ce se termina ora,inspectorul spune ca muzica este o materie foarte importanta.
b)"Muzica este aceea care ne gâdilă urechile într-un mod plăcut"
"Da ne tu numaidecat definitia clara si adecvata"
c) Punctele de suspensie si semnele de exclamație marcheaza aspecte ale comunicarii paraverbale.
d)
1.Profesorul se încruntă.
2. Elevul incearca sa se gandeasca la un posibil raspuns
3. Inspectorul vorbeste pe un ton multumit.

e) În opinia mea, profesorul Marius Chicoș Rostogan este un profesor bun, în ciuda faptului ca era foarte sever si agresiv, dar totodata acesta reuseste sa se impuna, iar copii îl respecta.

# data[].attributes.body
Lanţul slăbiciunilor. L. caragiale

Pag.174
1. Domnişoara Mari Popescu îi cere prietenului ei să-i obţină unui băiat drag ei media de trecere. Prietenul ei se duce la Costică Ionescu şi îl roagă să-l treacă clasă pe băiat, dar acesta din urmă nu se lăsa păcălit de vorbele prietenului său. În cele din urmă, profesorul acceptă şi îi cere numele băiatului. Numai că prietenul domnişoarei nu şi-l aminteşte şi a uitat scrisoarea prin hârtiile sale. Acesta se întoarce acasă pentru a căuta scrisoarea şi, cum nu o găseşte, merge la prietena să pentru a-l ajuta. Nici domnişoara Mari Popescu nu îşi aminteşte, din păcate, aşa că prietenul trebuie să meargă pe rând la uşa unor femei pentru a-i afla numele băiatului. Întors înapoi la profesor, află că băiatul Mitică Dăscălescul nu este în clasa lui, ci a colegului său, profesorul Georgescu. Cei doi merg la casa profesorului pentru a-l trece pe băiat şi obţin, în ele din urmă, media dorită.

2. Consider că laitmotivul ce prezintă conflictul uşor de rezolvat este reprezentat de găsirea numelui elevului care are nevoie de ajutor pentru a promova.

3. Replica care este orientată pentru evitarea unui posibil conflict este “- Atunci ce e de făcut?”.

4. Domnişoara Mari Popescu; Madam Preotescu; Madam Diaconescu; Madam Iconomescu; Madam Piscupescu; Madam Dăscălescul; Madam Sachelarescu;

5. În opinia mea, conflictul este mai puternic între personajul narator şi Costică Popescu deoarece între cei doi are loc un schimb de replici, iar interacţiune dintre cei doi este mai amplă, aceştia fiind deja buni prieteni.

6. Alte texte scrise de I. L. Caragiale în care apare motivul pierderii unui bilet este „D-l Goe “şi motivul ghinionului apare în” O scrisoare pierdută “.

7. Schiţa se caracterizează prin indici spaţio-temporal limitaţi, lipsind plasarea actinii într-un cadru bine determinat. În operă “Lanţul slăbiciunilor” sunt prezenţi câţiva indici ca:” aci alături”, “până la două”, care au rolul de a-l ajuta pe cititor să înţeleagă lectură, dar nefiind destul de clari pentru a plasa acţiunea într-un spaţiu sau loc anume. Astfel, cititorul se poate transpune în pielea personajului, participând şi el la acţiune.

Pag.175
1. Personajul-narator:
- “... e un băiat dintr-o familie dintre cele mai bune...”
- „... este un băiat prea cumsecade... “

Profesorul:
- “Vii să mă rogi pentru o loază de elev de-ai mei.”
- “Cine ştie ce leneş, ce dobitoc!”
- “Apoi dacă n-o fi ştiind nimic animalul!”

2. Personajul narator foloseşte un limbaj prietenos, cu mici termeni elevaţi, încercând să-şi convingă prietenul. În schimb, profesorul vorbeşte deschis cu personajul pe care îl consideră prieten, folosind un limbaj comun, colocvial.

3. A) În primul paragraf ironia este prezentă în structură” A! Irezistibilă graţie, cum ştii de frumos să porunceşti!”, naratorul încercând să sublinieze subtilitatea folosită de Mari Popescu pentru a o ajuta şi de această dată.
B) Ironia din cel de al doilea fragment se face simţită prin structura” Dar, fatalitate!” ce transmite dezamăgirea simţită de personajul-narator în momentul în care acesta află că nici Madam Diaconescu nu ştie numele băiatului şi nici nu mai are biletul.
C) În ultimul paragraf este prezentat lanţul femeilor provocat de Madam Dăscălescul în încercarea obţinerii notei dorite pentru fiul său, ironia făcându-se simţită în întregul paragraf.
4. Ansamblul de cuvintele care se repetă şi trec de la un personaj la altul este “nu refuză nimic”. Procedeul folosit sugerează slăbiciune unui personaj faţă de altul, astfel formându-se un lanţ al slăbiciunilor ce are ca scop promovarea unui elev.

5. Personajul este o fiinţă de hârtie ce reprezintă viziunea autorului despre viaţă. În operă literară “Lanţul slăbiciunilor” de I.L.Caragiale, Costică Ionescu este un personaj secundar, acesta intrând şi el în lanţul de slăbiciuni, fiind profesorul care îl ajută pe personajul narator în a-şi atinge ţelul.
Personajul este caracterizat direct, de către personajul-narator, ca fiind un prieten bun, adevărat, care nu te va lăsa la greu. Prin replica “dacă n-aş fi pe deplin convins că tu, care mi-ai dovedit totdeauna, fără să dezminţi niciodată o afecţiune, ce pot zice că la rândul meu...” este prezentată puterea prieteniei dintre cei doi, aceştia având o istorie îndelungată împreună.
Porterul moral al personajului este realizat prin interacţiunile sale cu celelalte personaje, prin modul cum se exprimă şi cum se comportă. Costică Ionescu este prezentat ca fiind un profesor la care apelează un vechi prieten pentru a promova unul dintre elevii săi. Acesta acceptând cu greu rugăminţile prietenului, iar după ce a acceptat rugămintea personajului-narator, profesorul l-a aşteptat pe acesta până a aflat numele copilului şi a fost de acord să meargă până la casa colegului său pentru a-i îndeplini dorinţa prietenului său. Astfel, profesorul poate fi caracterizat ca fiind un om dur, cinstit, pe care te poţi baza să te ajute, un adevărat prieten.

6. În operele „Lanţul slăbiciunilor” şi „Bacalaureat” scrise de I.L.Caragiale, personajul principal arată o slăbiciune pentru un prieten drag, acesta încercând să obţină o notă de trecere pentru un elev aflat în ʼpericol. Observăm că în fiecare dintre texte este vorba de o mărire a notei pentru a salva de la repetenţie elevi” de familie bună”.

7. În opinia mea, personajul Mitică Dăscălescul se află în centrul acţiunii din opera” Lanţul slăbiciunilor” de I.L.Caragiale, chiar dacă acesta nu participă la acţiune. Din text se înţelege că băiatul are nevoie de nota 7 pentru a promova. Prin tot calvarul pe care îl provoacă, acesta ne arată incapacitatea lui de a învăţa pentru a obţine măcar nota de trecere şi nivelul de imaturitate posedat de băiat nefiind în stare să-şi rezolve singur problemele. Atitudinea elevului nu mi se pare adecvată pentru un copil” din familie bună” şi nu mi-ar plăcea să-i semăn.

Pag.188
6.În opinia mea limbajul folosit de personajul-narator pentru a vorbi cu prietenul său mi se pare că nu este firesc deoarece acesta încearcă să ameţească profesorul, repetând anumite lucruri.

7. Tipurile de comunicare ce intervin în construcţia citată la exerciţiul anterior sunt cea verbală şi cea paraverbală.

8. În prima secvenţă tipul de comunicare folosit este cel paraverbal, iar din acesta se înţelege că există o tăcere în care personajele contemplează ce privire la un anumite subiect.
În cel de al doilea text dat, tipul de comunicare folosit este cel verbal, acesta prezentând urmările stracrii limbii române.
Pag.189
10. A) În timpul unei ore de muzică, unde un inspectorul asistă, un băiat este ascultat. Acesta este rugat să spună definiţia muzicii, iar profesorul, nemulţumit de răspuns, îl corectează. Din păcate, clopoţelul a sunat înainte ca acesta să termine cu elevul şi a fost obligat să se oprească.
B)- Muzica este aceea care ne gâdilă urechile într-un mod foarte plăcut...
- Căci doar asta e metoda lui Pestalozzi.
C) Punctele de suspensie şi semnele de exclamaţie marchează aspecte ale comunicării paraverbale, acestea reprezentând schimbări în tonul persoanei şi pauze în vorbire.
D)” Profesorul (nemulţumit): Nu aşa, loază!” - dând nervos din mâini
” Elevul: Muzica este...”-uitându-se în toate direcţiile
” Inspectorul: Metoda dumitale e admirabilă...” zâmbind
” Profesorul (tăindu-i vorba cu mândrie): Ca-z asta doară e metoda lui Pestalotiu!” priveste mândru
E) În opinia mea, profesorul Marius Chicos Rostogan nu este un profesor prea bun
Deoarece acesta ameninţa şi ţipa la elevi în timpul orei. De asemenea, un elevii nu ar trebui descurajaţi şi făcuţi animale, mai ales în timpul unei inspecţii.
F) Mie mi-ar plăcea să aud profesorii spunându-mi acest lucru deoarece ei au puterea de a
Influenţa înspre bine sau rău orice copil. Dacă orice profesor va spune acest lucru unui elev, acesta va avea mai multă încredere în el şi îl va stimula să înveţe. Consider că toţi profesorii ar trebui să aibă încredere în proprii elevi şi să încerce să schimbe modul de abordare a unui elev pentru că an de an, fiecare generaţie are nevoie de o schimbare, iar unele din tehnicele de predare şi învăţare au rămas aceleaşi de pe vremea bunicilor noştrii.

# data[].attributes.body
6/188
Limbajul este nefiresc, sau mai degrabă nu este cursiv, cel putin in opinia mea, conținând numeroase adăugări sau expresii intre virgule menite de a îl ademeni pe Costică în a îl ajuta pe personajul narator cu problema lui, char daca acesta ar fi facut-o, oricum.

7/188
In citatul de mai sus, apare comunicarea paraverbală, definita prin tonalitate si limbaj al corpului. Eu mi l-am imaginat pe naratorul personaj, intr-o postura joasă, ba char ingenunchiând in data lui Costică, vorbind pe in ton mai subtiat, rapid si grabit, ca un înțelept al unui împarat bătrân, incercând să obțină o poziție mai avantajoasă.

8/188
a. comunicare paraverbală, prin interjecția "Hm".
b. comunicare verbală, informatia este transmisă prin cuvinte.
c. comunicare nonverbală, informatia este transmisă printr-o imagine.

10/189
a. În timpul unei inspecții, un elev i este readusă aminte definiția muzicii de către profesor. Inspecția are rezultate bune iar profesorul este felicitat.

b. Profesorul, nemulțumit, strigă la elev, spunându-i sa vorbească ca un școlar și cerându-i defininiția clară și adecvată.

c. Acestea sunt mărci ale comunicării paravebale, ce țin cont de intonație si de pazue în vorbire.

d. 1. profesorul isi duce mâna la frunte si dă din cap stânga dreapta.
2. elevul se uita nedumerit prin clasă, parca căutând definiția pe pereți.
3. inspectorul îi intinde mâna profesorului
4. profesprul îi strânge mâna inspectorului și vorbește repede și grăbit.

e. Profesorul este unul bun din perspectiva inspectorului, un om cu o metoda foarte bună de predare, dar probabil un profesor rău din perspectiva elevilor, deoarece îi insultă.

f. Situația schimba totul în acest caz, putând fi una favorabilă, de exeplu profesorul dând un discurs inspirațional la încdeput de an, sau o înurajare cum este in text.

1/147
Domnișoara Mari Popescu îi cere prietenului ei să îl roage pe profesorul Costică Ionescu să îi dea elevului Mitică Georgescu nota 7, ca să nu rămână repetent. Acesta merge la profesor, care la început e reticent, dar în final acceptă. Numai că prietenul domnișoarei nu mai ține minte numele elevului. Se întoarce acasă dar nu găsește scrisoarea, așa că merge la domnișoara Mari Popescu. Deoarece nici ea nu mai ține minte, merge pe rând la madam Preotescu, madam Diaconescu, Iconomescu, Sachelărescu, Piscupescu și, în final, la madam Dăscălescu. Când se întoarce la profesor, află ca elevul nu este la el, ci la Georgescu. Cei doi merg la acesta și obțîn, în cele din urmă, nota pentru Mitică Dăscălescu.

2/147
Lanțul slabiciunii este o rețea de oameni care ține unul la altul atât de mult încât nu poate refuza orice acea persoana i-ar cere. Conflictul povestirii este unul minor și ușor de rezolvat din pricina acestui lanț.

4/147
Madam Dăscălescu - Madam Piscupescu - Madam Sachelarescu - Madam Iconomescu - Madam Diaconescu - Madam Preotescu - Mari Popescu - personajul narator - Costică Ionescu - Georgescu.

5/147
Cel mai vizibil conflict este cel dintre personajul narator si cei predecesorii succesorii săi în lanțul slăbiciunilor. Acesta este cel mai vizibilă din pricina detaliilor ce apar în text și a lipsei detaliilor in czul întâlnirilor cu ceilalți membrii ai lanțului, care sunt grăbite si mai mult în fugă.

6/147
Două alte opere în care apare pierderea unui bilet sau ghinionul pot fii ''O scrisoare pierdută'' și ''Bacalaureat''.

7/147
In schiță, detaliile spațio-temporale sunt vagi, știind doar că acțiunea se petrece pe o perioada restrîânsă de timp.

# data[].attributes.body
Pagina 174

1.   Domnișoara Mari Popescu îi cere prietenului ei să îl roage pe profesorul Costică Ionescu să îi dea elevului Mitică Georgescu nota 7, ca să nu rămână repetent. Acesta merge la profesor, care la început e reticent, dar în final acceptă. Numai că prietenul domnișoarei nu mai ține minte numele elevului. Se întoarce acasă dar nu găsește scrisoarea, așa că merge la domnișoara Mari Popescu. Deoarece nici ea nu mai ține minte, merge pe rând la madam Preotescu, madam Diaconescu, Iconomescu, Sachelărescu, Piscupescu și, în final, la madam Dăscălescu. Când se întoarce la profesor, află ca elevul nu este la el, ci la Georgescu. Cei doi merg la acesta și obțîn, în cele din urmă, nota pentru Mitică Dăscălescu.

2.   Conflictul este ușor de rezolvat datorită lanțului de cunoștințe la capătul căruia se află profesorul de la care trebuie obținută nota.

3.   O replică orientată spre evitarea unui conflict este ‚‚Viu la tine sigur că n-ai să mă refuzi”.

4.   Madam Dăscălescu-Madam Piscupescu-Madam Sachelarescu-Madam Iconomescu-Madam Diaconescu-Madam Preotescu-Mari Popescu-personajul narator-Costică Ionescu-Georgescu

5.   Conflictul este cel mai vizibil între personajul narator și Costică Ionescu, deoarece acesta este singurul din lanț care trebuie convins, restul având un interes comun.

6.   Două alte opere în care apar motive similare sunt ‚‚Două loturi” și ‚‚O scrisoare pierdută”.

7.   O trăsătură a schiței este cadrul spațio-temporal limitat. În ‚‚Lanțul slăbiciunilor”, indicii spațio-temporali sunt extrem de vagi, acțiunea avnd loc de la o casă la altă, într-un interval de timp restrâns.

Pagina 175

1.   Replici ale personajului narator:

‚‚este un băiat prea cumsecade”

‚‚parcă el o să fie cel dintâi și cel de pe urmă care să treacă fără să știe”

Replici ale profesorului:

‚‚Cine știe ce leneș, ce dobitoc!”

‚‚Ce notă vrei să-i dau pârlitului tău de protejat?”

2.   Limbajul profesorului diferă de cel al personajului narator când cei doi vorbesc de elev. Naratorul spune numai lucruri bune despre el, încercând să își convingă prietenul. Profesorul folosește un limbaj colocvial, chiar disprețuitor.

3.   În primul fragment, ironia este vizibilă în interjecția ‚‚A!” și secvența ‚‚cum știi de frumos să poruncești!”. Personajul este conștient de slăbiciunea să pentru prietenă să. Observă că și Costică Ionescu e în situația sa, nefiind în stare să îi refuze nimic.

În al doilea fragment e ironizată întâmplarea care sugerează următoarele evenimente repetitive, prin exclamația ‚‚fatalitate”.

În ultimul fragment, prin enumerație se ironizează tot lanțul de cunoștințe.

4.   Cuvintele care se repetă la fiecare personaj sunt ‚‚nimic nu refuză”. Acest procedeu sugerează faptul că ansamblul de personaje și efectele acestuia sunt mai importante decât personajele în sine.

5.   Personajul este instanța narativă prin intermediul căreia autorul își exprimă viziunea asupra lumii, atitudinea față de această, ideile și sentimentele.

Personajul narator al operei ‚‚Lanțul slăbiciunilor”, de Ion Luca Caragiale, este caracterizat în text atât prin mijloace directe, cât și indirecte de caracterizare.

Caracterizarea directă se realizează prin autoportetul moral de la începutul operei ‚‚ Am și eu o slăbiciune, și eu sunt om! Dorințele gratioasei mele prietene domnișoară Mari Popescu sunt pentru mine porunci”.

Caracterizarea indirectă se realizează prin comportament, acesta făcând tot posibilul să îi îndeplinească cerință prietenei sale și prin limbaj, folosind o descriere a băiatului care îl face să pară foarte bun, cu toate că nu îl cunoaște, tot pentru a îndeplini rugămintea domnișoarei.

În concluzie, personajul narator este un om simplu, care ține mult la o prietenă și face tot posibilul pentru a-i îndeplini o rugăminte.

6.   Cele două schițe sunt extrem de asemănătoare, amandoua fiind despre obținerea unei note pentru un elev.

7.   Mitică Dăscălescu/Georgescu, elevul pentru care se întâmplă toate evenimentele, e un băiat dintr-o familie care îl protejează de tot și încearcă să îi facă viața mai ușoară. Nu mi-ar plăcea să îi semăn, deoarece nu îmi place să îmi rezolve alți oameni problemele.

Pagina 188

6.Limbajul din această replică nu este firesc. Personajul narator vrea să își convingă prietenul, așa că nu trece direct la subiect și folosește un limbaj mai pretențios decât ar fi firesc.

7.În construcția de la exercițiul anterior intervin comunicarea verbală și paraverbală, fiind folosite pauzele și intonația.

8. a.Se folosește comunicarea paraverbală, prin interejectia ‚‚Hm”.

b.Aceasta este comunicare verbală, fiind transmise informații prin cuvinte.

c.Se folosește comunicarea nonverbală, mesajul fiind transmis prin intermediul unei imagini.

Pagina 189

10. a. Profesorul ascultă un elev, nu e mulțumit și îl ceartă, spunându-i definiția corectă. Inspectorul e plăcut impresionat  de metoda de predare a profesorului.

b. ‚‚Dă-ne tu numaidecât definiția clară și adecvată”

‚‚Muzica este aceea care ne gâdila urechile într-un mod plăcut”

c. Punctele de suspensie și semnele de exclamație marchează aspecte ale comunicării paraverbale, arătând intonația și pauzele.

d. Un semn disprețuitor-Nu așa, loază!

Uitat în jur-Muzica este…

Privire admirativă-Metoda dumitale e admirabilă…

Stat drept, mândru-Tăindu-i vorba cu mândrie

e.Acesta este un profesor rău, deoarece e mai interesat de propria prestanța în față inspectorului decât de elevi, pe care îi ceartă și îi disprețuiește fără să îi învețe și să îi facă să se simtă bine la ora lui.

f.Nu mi-ar plăcea, dar nici nu mi-ar displăcea, deoarece învățatul e pentru sine, dar poți avea în vedere un scop final, cum ar fi îmbunătățirea țării sau a lumii.

# data[].attributes.headline
VOINEA ALEXANDRU IOAN TEMA LA LIMBA ROMANA

# data[].attributes.subject
VOINEA ALEXANDRU IOAN TEMA LA LIMBA ROMANA

# data[].attributes.body
In acest document este tema la română

# data[].attributes.body
Pag. 174
1. Realizați rezumatul întregii schițe, continuând enunțurile de mai jos.
Domnișoara Mari Popescu îi cere prietenului ei (naratorului-personaj), să vorbească cu profesorul Costică Ionescu să-l treacă pe elevul Mitică Georgescu la latină. Prietenul ei se duce la profesorul Costică Ionescu și îl roagă să îi treacă notă 7 pentru a nu rămâne repetent, dar acesta din urmă, după multe rugăminți, uită numele elevului cu pricina. În cele din urmă profesorul acceptă să mărească media băiatului, doar că are nevoie de numele acestuia. Numai că prietenul domnișoarei credea că are scrisoarea în care era specificat numele copilului la el. Se întoarce acasă pentru a caută scrisoarea și, cum nu o găsește, merge la domnișoara Mari Popescu. Nici domnișoara Mari Popescu nu își amintea exact numele elevului, așa că prietenul trebuie să meargă pe rând la madam Piscupescu, Dăscălescu, Sachelarescu, Iconomescu, Diaconescu, Preotescu. Întors apoi la profesor, află că de fapt elevul nu era în clasa lui Costică. Cei doi merg la profesorul la care era de fapt elevul în clasa și obțin, în cele din urmă media de trecere.

2. În operele comice, conflictul este, de obicei, lipsit de forță. În Lanțul slăbiciunilor apare un laitmotiv care sugerează un conflict ușor de rezolvat. Care credeți că este?
În Lanțul slăbiciunilor apare un conflict ușor de rezolvat declanșat din căutarea numelui elevului, aflat în situație de corigență la latină.

3. Selectați o replică orientate către evitarea unui posibil conflict.
Replica orientată către evitarea unui posibil conflict este “Ce-i de făcut?”

4. Introduceți în fiecare verigă a lanțului desenat mai jos personajele din schiță.
Madam Dăscălescu-madam Piscupescu-Sachelareasca-Iconomeasca-Diaconeasca-madam Preotescu-domnișoara Mari Popescu-personajul narator-profesorul Costică Ionescu-profesorul Georgescu

5. Între care dintre personaje conflictul este mai vizibil? Explicați.
Conflictul este mai vizibil între personajul-narator și profesorul Costică Ionescu, deoarece toată acțiunea se desfășoară în jurul celor doi care au ca scop aflarea numelui băiatului care urma să rămână corigent la latină.

6. Indicați alte două texte de Caragiale în care apar motive ca ghinionul sau pierdera unui bilet.
Alte texte de Caragiale în care apar motive ca ghinionul sau pierderea unui bilet sunt “Bacalaureat” și “O scrisoare pierdută”.

7. Amintiți-va prin ce se caracterizează schița la nivelul cadrului – timpul și spațial acțiunii.
Discutați din această perspectivă Lanțul slăbiciunilor. În opera literară “Lanțul slăbiciunilor” de I L Caragiale, ca și în alte schițe, timpul acțiunii este nedeterminat, iar spațial este vag precizat, astfel oricare dintre noi putându-ne afla în pielea personajelor.

Pag. 175
1. Completați tabelul de mai jos cu replici referitoare la elevul căruia i se schimbă nota.
Personajul-narator:
• “un băiat dintr-o familie dintre cele mai bune”
• “un băiat prea cumsecade”

Profesorul:
• “vreo loază de elevi de-ai mei”
• “cine știe ce leneș, ce dobitoc”
• “dacă n-o fi știind animalul”

2. Comparați limbajul celor două personaje și explicați în ce constă diferența de atitudine față de faptul în discuție.
Personajul-narator folosește un limbaj politicos, elevat în discuția cu profesorul pentru a-l convinge mai ușor. Profesorul, pe de altă parte, folosește un limbaj colocvial, comun, acesta considerându-l pe personajul-narator un bun prieten cu care poate vorbi deschis.

3. Precizați care sunt mărcile ironiei în următoarele fragmente.
În fragmentele date ironia este prezentă prin folosirea unor cuvinte exagerate care accentuează mesajul transmis (“Dar fatalitate!”; “A! irezistibilă grație”) și prin repetarea acelorași întâmplări și cuvinte (“dumneaei se află în aceeași necunoștință despre numele junelui”; “Nimic nu refuzăm - madam Piscupescu lu' madam Dăscălescu, madam Sachelarescu lu' madam Piscupescu, madam Iconomescu lu' madam Sachelarescu, madam Diaconescu lu' madam Iconomescu, madam Preotescu lu' madam Diaconescu, d-ra Popescu lu' madam Preotescu, eu d-rii Popescu, şi mie amicul Costică Ionescu...”).

4. Realizați un inventar al cuvintelor care se repetă și trec de la un personaj la altul. Ce vă sugerează un asemenea procedeu.
Cuvintele care se repetă de la un personaj la altul sunt cele care exprimă idea uitării numelui elevului și rugămințile personajului-narator adresate profesorului Costică Ionescu: “viu la ține sigur că n-ai să mă refuzi; ştiu cât pot conta pe amiciţia ta şi nu-mi permit a mă-ndoi un moment că în cazul de faţă, fiind vorba, mă-nţelegi, de o chestiune care mă interesează în aşa grad, încât dacă n-aş fi pe deplin convins că tu, care mi-ai dovedit totdeauna, fără să dezminţi niciodată o afecţiune”. Acest procedeu sugerează slăbiciunea fiecărui personaj pentru un altul accentuând laitmotivul în jurul căruia este realizată opera.

5. Caracterizați într-un text de 15 rânduri unul dintre personajele schiței.
Personajul principal al operei “Lanțul slăbiciunilor”, de I L Caragiale este prietenul domnișoarei Mari Popescu (naratorul-personaj), deoarece este prezent pe tot parcursul acțiunii și întră în relație cu toate celelalte personaje.
În primul rând, caracterizarea directă a personajului este slab evidențiată în text, aceasta fiind prezență doar prin autocaracterizare. Astfel, din aceasta reiese faptul că naratorul-personaj era un foarte bun prieten neputând-o refuza pe domnișoara Mari Popescu: “dorințele grațioasei mele prietene domnișoara Mari Popescu sunt pentru mine porunci”.
În al doilea rând, caracterizarea indirectă este realizată prin faptele sale, relația sa cu celelalte personaje și limbajul folosit. Astfel, din faptele sale reiese că era un om prietenos și săritor, acesta ocupându-și timpul sau liber ajutându-și buna sa prietenă. Limbajul folosit de el este unul de om politicos și educat care îi respectă pe cei din jurul lui.
În concluzie, personajul-narator din “Lanțul slăbiciunilor”, de I L Caragiale este un om săritor și politicos care își ajută prietenii la nevoie fără prea multe rugăminți din partea lor.

6. Citiți schița “Bacalaureat” și comparați-o cu “Lanțul slăbiciunilor”, având în vedere motivele comune.
În schița “Bacalaureat” de I L Caragiale acțiunea se aseamănă foarte mult cu cea din “Lanțul slăbiciunilor”, acolo uitându-se din nou numele băiatului aflat în situația de a pica bacul. Diferența, o face însă, faptul că naratorul-personaj află numele băiatului din prima încercare, netrebuind să se plimbe prin tot satul pentru a-l afla, iar la finalul operei toată clasa din care făcea parte elevul beneficiază de nota de trecere.

7. Comentați imginea personajului absent (Mitică Georgescu sau Mitică Dăscălescu). Ce treasaturi se desprind din episodul relatat? V-ar plăcea să-i semănați?
Mitică Georgescu sau Mitică Dăscălescu este tipul elevului provenit dintr-o familie bună, răsfățat, care nu consideră că trebuie să se străduiască, părinții săi făcând totul mai ușor pentru el, având conexiuni și relații, cu ajutorul cărora ei cred că îl pot ajuta să aibă un viitor. Această judecată este eronată, eu nu aș putea semăna cu el, deoarece mă consider o persoană cu principii care-și dorește să reușească singură în viață prin muncă și învățătură.

Pag. 188
6. Este firesc sau nu limbajul următoarei replici din “Lanțul slăbiciunilor”? Explicați.
“- Dragă Costică, viu la ține sigur că n-ai să mă refuzi; ştiu cât pot conta pe amiciţia ta şi nu-mi permit a mă-ndoi un moment că în cazul de faţă, fiind vorba, mă-nţelegi, de o chestiune care mă interesează în aşa grad, încât dacă n-aş fi pe deplin convins că tu, care mi-ai dovedit totdeauna, fără să dezminţi niciodată o afecţiune, ce pot zice că la rândul meu... în fine...”
Limbajul folosit din replică dată din “Lanțul slăbiciunilor”, de I L Caragiale nu mi se pare firesc, deoarece personajul-narator aduce argumente exagerate și repetitive pentru a-l convinge pe profesor.

7. Priviți schema de mai jos și precizați ce tipuri de comunicare intervin în construcția citată la exercițiul anterior.
În construcția citată la exercițiul anterior intervine comunicarea verbală și cea paraverbala.

8. Grupați pe tipuri următoarele secvențe de comunicare; formulate într-un enunț mesajul transmis.
a) Prima secvență prezintă comunicare paraverbala, personajele emițând mesaje unul altora folosindu-se de interjecția “hm”, neputându-se, astfel, înțelege.
b) A doua secvență prezintă comunicare verbală mesajul fiind interceptat fără vreo dificultate și prezintă relația dintre națiune și limba.
c) A treia secvență prezintă comunicare nonverbală, deoarece în imaginea dată se află un pui de rată care nu folosește cuvinte penttru a se exprima.

Pag. 189
10. Citiți fragmentul următor și rezolvați exercițiile de mai jos:

a. Rezumați fragmentul în două-trei enunțuri.
Profesorul întreabă pe unul dintre elevi ce este muzica și nu este mulțumit de răspunsul primit. După ce clopoțelul sună sfârșitul orei, inspectorul le spune copiilor înainte să plece că muzica este o mterie foarte importantă.

b. Transcrieți două replici ale profesorului în limbaj literar.
- “Muzica este acea care ne gâdilă, urechile într-un mod plăcut. Ai grijă doar să nu ți le gâdil eu într-un mod neplăcut.“          - “Că această doar e metoda lui Peștaloțiu

c. Punctele de suspensie și semnele de exclamare marchează aspecte ale comunicării verbale, nonverbale sau paraverbale?
Punctele de suspensie și semnele de exclamație marchează aspecte ale comunicării paraverbale.

d. Completați tabelul cu aspecte de comunicare nonverbal, care ar putea însoți replicile:
1. Profesorul (nemulțumit): Nu așa loază! – Profesorul oftează enervat și se încruntă.
2. Elevul: Muzică este… – Elevul vorbește pe un ton bâlbâit și mimează în așa fel încât să pară că se gândește la răspunsul întrebării.
3. Inspectorul: Metoda ta este admirabilă… – Inspectorul vorbește pe un ton mulțumit și aprobă prin mișcarea capului.
4. Profesorul (tăindu-i vorba cu mândrie): Că-z asta doară e metoda lui Peștaloțiu! – Profesorul vorbește pe un ton mândru și zâmbește.

e. Marius Chicoș Rostogan (Profesorul) este un profesor bun sau rău? Aduceți argumente pentru una sau cealaltă dintre variante.
În opinia mea, profesorul Marius Chicoș Rostogan este un profesor bun, în ciuda abordării sale agresive cu elevii ascultați, deoarece știa să impună respect. Acesta are, deasemenea, un mod de predare admirabil (după spusele inspectorului) care îi face pe copii să rețină materia fără a învăța în plus acasă.

f. V-ar plăcea sau nu să va spună profesorul vostru că “de la voi așteaptă mult patria, România, pentru viitor”? Argumentați.
Mie unul mi-ar plăcea că profesorul meu să-mi spună că patria așteaptă mult de la mine, deoarece, astfel m-aș ambiționa mai tare să învăț având un motiv în plus să cred că ceea ce învăț nu este inutil și că mă va ajută în viitor.

# data[].attributes.body
pag 174

1/174

Domnișoara Mari Popescu îi cere personajului narator să-l roage pe profesorul Costică Ionescu să îi dea lui Mitică Dăscălescu o nota de șapte pentru a nu rămâne repetent. Prietenul ei se duce la profesorul Costică Ionescu și îl roagă să-i dea o nota unui elev la latină dar acesta nu acceptă deoarece crede că ar fi fost o nota meritată. În cele din urma, profesorul accepta sa îi dea elevului nota de șapte. Numai că prietenul domnișoarei nu găsește scrisoarea pe care scria numele elevului căruia trebuia să-i îndrepte nota. Se întoarce acasă pentru a căuta scrisoarea și, cum nu o găsește, merge la domnișoara Popescu pentru a o întreba numele respectiv. Nici domnișoara Mari Popescu nu tinuse minte numele elevului, așa că prietenul domnișoarei trebuie să meargă pe rand la Madam Preotescu, Madam Diaconeasca, Madam Iconomescu, Madam Sachelărescu, Madam Piscupeasca și în final la Madam Dăscălescu. Întors la profesor, află că elevul Mitica Dascalescu este în clasa profesorului Georgescu. Cei doi merg la profesorul Georgescu și obțin, în cele din urma, nota de șapte care fusese trecută la latină.

2/174

Conflictul prezent în textul suport este reprezentat de încercarea personajului narator de a promova un elev de clasa a VI-a printr-un “lanț” al prieteniilor care constituie fiecare câte o verigă din lanț.

3/174

Este posibil folosirea replicii “Ce ar trebui să facem?” pentru a evita un conflict.

4/174

Lanțul de verigi este reprezentat de următoarele personaje: Madam Dăscălescu , Madam Sachelarescu , Madam Piscupeasca , Madam Iconomescu , Madam Diaconeasca, Madam Preotescu , Mari Popescu , personajul narator , Costică Ionescu și profesorul Georgescu.

5/174

Conflictul dintre personajul narator și profesorul Costica Ionescu este mai vizibil fiind creionat de replica personajului narator: “ să nu mă lași... Viu la tine sigur că n-ai să mă refuzi”.

6/174

Alte două texte în care apar motive similare precum ghinionul sau pierderea unui bilet sunt “Două loturi” și “O scrisoare pierdută”.

7/174

Schița reprezinta specia genului epic, in proza, in care putine personaje sunt antrenate in derularea unei acțiuni simple pe durata unei perioade scurte de timp, de obicei perioada aceasta fiind cateva ore.

În primul rand, personaje acțiuni sunt în număr redus: domnișoara popescu, personajul narator, profesorul Costica Ionescu, profesorul Georgescu, Madam Diaconescu, Madam Iconomescu, Madam Preotescu, Madam Sachelarescu și Madam Dăscălescu.

Schița prezintă un scurt episod din viața unor personaje. Acțiunea este liniară, complicându-se gradat. Astfel, aflăm cum personajul-narator reușește să convingă pe profesorul de latină sa dea o notă de șapte unui elev de clasa a VI-a.

pag 175

1/175

Replicile personajului narator sunt:

“Nu e loază, Costică; e un băiat dintr-o familie dintre cele mai bune: mi-e rudă.

“Nu-i adevărat, dragă Costică; este un băiat prea cumsecade…”

“Parcă el o fi cel dintâi și cel de pe urmă care să treacă fără să știe…”

“Dacă băiatul rămâne repetent încă un an eu nenorocire pentru familia lui-o familie dintre cele mai bune-“

“Cum îl cheamă?”

“Ați recomandat amicei mele d-rei Mari Popescu pe un tânăr, să-mi recomande mie”

“E în clasa VI Mitică Dăscălescu al meu.”

“Să-i dai nota 7, cum mi-ai promis…”

“Lui Mitică Dăscălescu.”

Replicile profesorului sunt:

“Cui, frate?”

”n-am niciunul Mitică Dăscălescu, în cursul inferior; ai făcut confuzie; trebuie să fie în cursul superior.”

“Atunci nu e la mine, el la Georgescu.”

“Protejatul tău avea un 3.”

“Vii să mă rogi pentru vreo loază de elev de-ai mei.”

“Cine știe ce leneș, ce dobitoc!”

“Ce note vrei să-i dau Pârlitu lui tău neprotejat?”

“Apoi, dacă n-o fi știind nimic animalul!”

“Să-i dau nepricopsitului 7.”

“Cum îl cheamă?”

2/175

Limbajul personajului narator este unul elevat, folosit pentru a convinge profesorul. Dar acesta folosește un limbaj colocvial și comun, fiind plictisit de conversația cu personajul narator.

3/175

In prima replica, ironia este sugerată de secvența ”A! irezistibilă grație, cum știi de frumos să poruncești”. Personajul narator remarcă puterile sale de convingere folosite pentru a obține ce dorește.

Ironia celei de-a doua replici este ,,Dar fatalitate!", exprimând ideea că naratorul  nu se mai simţea surprins de această poveste şi ştia la ce să se aştepte de la următoarele femei.

În cea de-a treia replica, ironia este prezentă în secvența ”Nimic nu refuzăm”, sugerand irefuzul doamnelor de a-și ajuta aproapele chiar dacă acestea nu se cunoșteau foarte bine.

4/175

În text se repeta uitarea numelui elevului Mitica Dascalescu, sugerand slăbiciunile oamenilor care formează o legătură, “un lanț”.

5/175

Personajul literar reprezintă o instanță narativă prin intermediul căreia scriitorul își exprimă în mod indirect ideile, concepțiile în opera literară (epică sau dramatică).

Naratorul este personajul principal al operei suport “Lantul slabiciunilor”. Acesta este antrenat în derularea acțiunii într-un anumit interval de timp și într-un spațiu limitat.

În primul rand, caracterizarea naratorului este sugerată în mod direct și indirect. Caracterizarea în mod indirect a personajului-narator este făcută de limbajul și faptele acestuia. Naratorul are o metoda de convingere care îl ajuta sa facă rost de ce-si doreste. Acesta se roaga de mai multe ori de profesorul Costica Ionescu pentru a da o nota de șapte a unui elev pe care naratorul nici nu-l cunoscuse. Personajul-narator este creionat și de abilitatea sa de a completa cererea domnișoarei Mari Popescu, acesta luandu-si din timpul sau liber pentru a nu lasa repetent elevul care îi era important domnișoarei Mari Popescu.

În al doilea rand, naratorul este caracterizat și în mod direct de alte personaje precum profesorul Costica Ionescu. Profesorul îl caracterizează prin secvența “ A! irezistibilă milogeală prietenească! zice Costică; ce bine știi tu să poruncești! Aide! să-ți fac hatârul și de data asta... să-i dau nepricopsitului 7.”, sugerand metoda de convingere a naratorului.

6/175

În ambele texte, naratorul apeleaza la prietenia cu un profesor pentru a îndrepta nota unui elev. În textul “Bacalaureat” naratorul încearcă a promova pe elevul Ovidiu Georgescu la bacalaureat. În textul suport “Lantul slabiciunilor” naratorul folosește metode de convingere pentru a promova elevul Mitica Dascalescu din clasa a VI-a.

7/175

In opinia mea, personajul absent Mitica Dascalescu prezinta modelul de elev care invata doar la materiile care îl pasionează, astfel cedand la dificultățile celorlaltor materii. din punctul meu de vedere nu aș dori sa ii seman elevului Mitică deoarece doresc sa promovez la toate materiile școlare.

pag 188

6/188

Limbajul din secvența suport este vag, fiind folosit de narator pentru a induce în eroare pe profesor și pentru a stabili o atmosfera calma a conversatiei.

7/188

În secvența din exercițiul anterior este prezenta comunicarea verbală(prin cuvintele naratorului) dar și comunicarea paraverbala precum pauza si punctele de suspensie.

pag 189

10/189

a.In timpul unei inspectii unei ore de muzica, profesorul întreabă un elev care este definitia muzicii. Acesta nu reuseste sa lege doua cuvinte, fiind salvat de clopotelul ce insemna sfarsitul orei.

b.“Dă-ne tu numaidecât definiţia clară şi adecvată.”

“Ia de seamă doar să nu ţi le gâdil eu ţie într-un mod neplăcut.”

c.Punctele de suspensie și semnele de exclamație sugerează comunicarea paraverbala.

e.In opinia mea profesorul Marius Chichos Rostogan este un profesor bun deoarece nu se enervează pe neputință elevului și încearca sa ii reimprospateze memoria acestuia.

# data[].attributes.body
Pagina 174

1.     Domnișoara Mari Popescu îi cere naratorului să rezolve nota 7 la latină pentru elevul Mitică Georgescu din clasa IV liceul X. Îi menționeaza că știe despre relația bun dintre el și profesorul Ionescu, fiind sigură că va reuși. Prietenul ei se duce la profesorul Costică Ionescu și îl roagă să îi acorde nota 7 unui elev dintr-o familie foarte bună pentru care ar fi o mare mâhnire dacă ar rămâne repetent din nou, dar acesta din urmă...În cele din urmă, profesorul...Numai că prietenul domnișoarei uită numele elevului, scrisoarea lipsindu-I din buzunar. Se întoarce acasă pentru a căuta scrisoarea și, cum nu o găsește, merge la Mari Popescu pentru a întreba despre nume, însă nici aceasta nu și-l amintește, trimițându-l la doamna Preoteasca, ea la doamna Diaconeasca; ea la doamna Iconomeasca, apoi este îndrumat înspre doamna Sachelăreasca, urmând doamna Piscupeasca și, în final, doamna Dăscăleasca. Nici domnișoara Mari Popescu nu îsi amintește numele, Așa că prietenul trebuie să meargă pe rând la doamna Preoteasca, la doamna Diaconeasca, la doamna Iconomeasca, la doamna Sachelăreasca, urmând doamna Piscupeasca și, în final, ajunge la doamna Dăscăleasca. Astfel, află numele elevului: Mitică Dăscălescu. Întors apoi la profesori, află că amicul său Costică Ionescu nu îi este profesor tânărului și se reîntoarce la doamna Dăscăleasca pentru a întreba ce examen va da elevul: de clasa a VI-a. Se întoarce la domnul Ionescu unde află că profesorul lui Mitică este Georgescu. Cei doi merg la profesorul Georgescu și obțin, în cele din urmă, nota 7 la latină pentru adolescent.

2.     Cred că un laitmotiv care sugerează un conflict ușor de rezolvat reprezintă prietenia dintre narator și dintre doamna marii Popescu. Apoi,Acesta se continuă cu legătura dintre aceeași prezență masculină și profesorul de latină. Până în momentul descoperirii lipsei scrisorii, totul pare facil.

3.     O replică orientată pentru evitarea unui posibil conflict este: „Ce-i de făcut?”.

4.

- Doamna Dăscălescu

- Doamna Piscupescu

- Doamna Sachelărescu

- Doamna Iconomescu

- Doamna Diaconescu

- Doamna Preotescu

- Doamna Popescu

5. Conflictul este vizibil între narator și profesorul Costică Ionescu, deoarece este prezentă o serie de replici. Acestea evidențiază convingerea lui Ionescu de a modifica calificativul, apoi discuția legată de identificarea băiatului și a profesorului.

De asemenea, un conflict puternic se conturează și între narator și madam Popescu, antrenat de scrisoarea în care se menționează că elevul îi este rudă apropiată, și de convorbirea în care prezența feminină îi mărturisește că a uitat numele tânărului.

6. Alte două texte de Ion Luca Caragiale în care apar motive ca ghinionul sau pierderea unui bilet sunt: „Două loturi” și „O scrisoare pierdută”.

7.Schița este specia genului epic în proză, de dimensiuni reduse, care prezintă o întâmplare semnificativă din viața unuia sau a mai multor personaje.
La nivelul cadrului, într-o schiță, plasarea acțiunii este într-un spațiu limitat, în cazul de față, opera “Lanțul slăbiciunilor” de Ion Luca Caragiale se abate de la această caracteristică. Într-adevăr, întâmplările se petrec în aceeași localitate, însă naratorul se află la domiciliul său, călătorește la locuințele celor șapte doamne, la profesorul Costică Ionescu și la profesorul Georgescu.
O altă altă trăsătură a schiței este durata scurtă a acțiunii, regăsită și în scrierea de față, totul având loc într-o singură zi.

Pagina 175

Repicile personajului-narator:

“Nu ia loază, Costică; e un băiat dintr-o familie dintre cele mai bune: mi-e rudă.

“Nu-i adevărat, dragă Costică; este un băiat prea cumsecade…”

“Parcă el o fi cel dintâi și cel de pe urmă care să treacă fără să știe…”

“Dacă băiatul rămâne repetent încă un an eu nenorocire pentru familia lui-o familie dintre cele mai bune-“

“Cum îl cheamă?”

“Ați recomandat amiciei mele d-rei Mari Popescu pe un tânăr, să-mi recomande mie”

“E în clasa VI Mitică Dăscălescu al meu.”

“Să-i dai nota 7, cum mi-ai promis…”

“Lui Mitică Dăscălescu.”

Replicile profesorului:

“Cui, frate?”

”n-am niciunul Mitică Dăscălescu, în cursul inferior; ai făcut confuzie; trebuie să fie în cursul superior.”

“Atunci nu e la mine, el la Georgescu.”

“Protejatul tău avea un 3.”

“Vii să mă rogi pentru vreo loază de elev de-ai mei.”

“Cine știe ce leneș, ce dobitoc!”

“Ce note vrei să-i dau Pârlitu lui tău neprotejat?”

“Apoi, dacă n-o fi știind nimic animalul!”

“Să-i dau nepricopsitului 7.”

“Cum îl cheamă?”

2. Diferența evidentă constă în maniera de a vorbi. Naratorul folosește cuvinte potrivite pentru un prieten, cu o nuanță de eleganță, pe când profesorul utilizează predominant argouri și vorbe directe referitor la elevi, fiind obișnuit cu firea acestora.

3.Mărcile ironiei în următoarele fragmente sunt evidențiate de sensul conotativ al cuvintelor și de antifrază. De asemenea, enumerația dă o notă de ironie fragmentului. ( “irezistibilă grație, cum știi de frumos să porumcești”, “Dar, fatalitate!”, “Madam Piscupescu lu’ madam Dăscălescu, madam Sechelărescu lu’ madam Piscupescu...”.

4. Cuvintele care se repetă și trec de la un personaj la altul sunt „Cum îl cheamă?”. Acestea au roul de a contura comicul situației, reprezentând baza neconsolidată a piramidei.

5. Naratorul este un personaj masculin, pozitiv și reprezintă modelul omului cu un statut înalt, cu multe relații care își ajută apropiații.

În primul rând, se poate sesiza caracterizarea directă. Prin autocaracterizare, se înțelege că protagonistul ar face orice pentru prietenii săi, fiind impresionat și mișcat de cerințele acestora(“Am și eu o slăbiciune, și eu sunt om!”) De asemenea, cunoaște cat de apropiat le este celor din jur, întrucât aceștia nu-l pot refuza. După spusele altor personaje, se evidențiază intensitatea acestei ultime trei seturi menționate. Profesorul îi mărturisește că îl va ajuta, repetând importanța prietenului său (“Știi că țiu la tine; ce mai încap între noi astfel de fraze banale?”).

În al doilea rând, caracterizare indirectă prin fapte îi conturează pe narator un om săritor, prietenos, ocupându-și timpul doar pentru a-i face pe plac d-rei Mari Popescu, amica sa. După ce și-a dat seama că nu mai are scrisoarea, a umblat din casă în casă pentru a afla numele băiatului și, în final an deplini cerința grațioasei sale prietene. (“Prea grațioasa mea prietenă, lucrul merge bine; a amanți ținut de la profesor dorită”, “Alerg la Iconomeasca… De acolo, Sa hăreasca… Pe urmă la Piscupeasca…). Limbajul său trimite un domn educat care îi respectă pe cei din jur, dar poate crea și fațade, cum a fost în cazul discuției cu profesorul Ionescu, căci vorbele sale l-au lăudat pe dascăl, înainte de a-i spune rugămintea (“milogeală prietenească”). Mediul de viață sugerează un trai simplu, modest, concentrat în jurul unor fapte și acțiuni comune.

În concluzie, protagonistul operei “Lanțul slăbiciunilor” de Ion Luca Caragiale întruchipează cetățeanul regăsit oriunde oriunde, care își ajută și amicii într-un cerc, unde fiecare se cunoaște cu toți.

6. Atât în textul “Bacalaureat”, cât și în “Lanțul slăbiciunilor” se regăsește modelul elevului susținut în anii de școală. În prima operă menționată, totuși, drumul până la rezultat este mai lin decât în a doua, fără a apărea multe personaje implicate.

7. Mitică reprezintă tipologia elevului dintr-o familie bine văzută care îl susține și îl ajută să reușească, chiar și fără muncă proprie. Cele două nume ale sale sugerează generalitate, evidențiindu-se ideea unui prototip regăsit oriunde, în mulți elevi din toate timpurile. Nu, cu siguranță nu mi-aș dori să  trăiesc o astfel de viață și nici nu mă regăsesc în portretul lui.

Paginile 188-189

7. În construcția citată la exercițiul anterior există o comunicare paraverbală, cerințele si nesiguranța fiind exprimate cu ajutorul intonației și al pauzelor care însoțesc vorbele.

8. a) Se poate observa o comunicare nonverbală, prin sunete. În această secvență de comunicare domină sentimente de nesiguranța sau de nemulțumire, indicate de către interjecția “hm” repetată.

b) Comunicare este verbală, doar prin cuvinte, fiind reprezentate informații adevărate, dintr-o perspectivă obiectivă. Mesajul textului se referă la criza comunicării, explicând-o.

a)Elevul este ascultat, însă nu răspunde corect, iar profesorul se înfurie. Inspectorul îl felicită pe profesor, iar acesta este mândru.

b) Două replici ale profesorului în limbaj literar sunt: “Dă-ne tu numaidecât definiția clară și adecvată!”, “Ia seamă să nu ți le gâdil eu ție într-un mod neplăcut!”.

c) Punctele de suspensie și semnele de exclamație marchează aspecte ale comunicării paraverbale.

d) -bătaie în masă/ încruntare

-închiderea ochilor/ zâmbet

-aplauze/ aprobare din mișcarea capului

-zâmbet/ gesturi care sugerează mândrie

e) Cred că această frază este potrivită, căci sugerează încurajare. Tinerii reprezintă viitorul țării, iar pregătirea și caracterul lor înseamnă o imagine pozitivă sau negativă a societății, în funcție de înclinarea prezentată mai sus.

f) Cu siguranță că așteptările și cerințele profesorului au un scop pozitiv, înspre binele elevului, dar cred că firea umană este determinată a progresa, cu ajutorul vorbelor mai blânde.

# data[].attributes.body
Pag. 172-174
1.Domnişoara Mari Popescu îi cere prietenului său să discute cu domnul profesor Costică Ionescu şi să îi ceară mărirea notei elevului Mitică Georgescu la latină, pentru a nu rămâne repetent. Prietenul ei se duce la profesorul Costică Ionescu şi îl roagă să îl treacă pe băiat cu nota 7, dar acesta din urmă, după multe formalităţi, uită numele elevului cu pricina. În cele din urmă, profesorul acceptă
să-l treacă pe băiat, doar că doreşte să afle numele acestuia. Numai că prietenul domnişoarei uitase numele. Se întoarce acasă pentru a căuta scrisoarea şi, cum nu o găseşte, merge la domnişoara Popescu. Nici domnişoară Mari Popescu nu-şi mai amintea numele elevului deoarece nu îi era cu adevărat rudă, aşa că prietenul trebuie să meargă pe rând la madam Piscupescu, Dascalescu, Sachelarescu, Iconomescu, Diaconescu, Preotescu. Întors apoi la profesor, află că domnul Ionescu nu este profesorul de latină al elevului. Cei doi merg la domnul profesor Georgescu, profesorul lui Mitică, şi obţin, în cele din urmă, nota 7 la latină pentru Mitica Dascalescu.
2. Laitmotivul textului dat spre analiză sugerează un conflict uşor de rezolvat provenit din căutarea numelui elevului, aflat în situaţie de corigentă la latină. Deşi pare complicat, personajul principal află în final numele elevului, după ce interacţionează cu multe persoane şi de fiecare dată se repeta aceeaşi poveste.
3. Pentru evitarea unui posibil conflict, este utilizată replica “Ce-i de făcut?”
4. Personajele prezente în schiţa dată spre analiză sunt: Madam Dascalescu , Sachelareasca , Piscupeasca , Iconomeasca ,Diaconeasca, Madam Preotescu , Mari Popescu , personajul narator , Costică Ionescu.
5. Eu cred că între Costică Ionescu şi personajul-narator se conturează un conflict mai vizibil, dialogul lor predominând în schiţă.
6. “Două Loturi” şi “O scrisoare pierdută”
7. În schiţă, cronotopul este vag creionat, nefiind prezentate locul şi timpul acţiunii. Datorită acestui fapt, autorul generalizează, evidenţiind şi satirizând defectele omeneşti, valabile indiferent de epoca cititorilor. Oricare dintre noi ne putem regăsi în pielea personajului narator sau chiar în cea a lui Mitică Georgescu/Dascalescu.

Pag. 175

1. Personajul-narator: ”Nu e loaza, Costică; e un băiat dintr o familie dintre cele mai bune: mi-e rudă”;  “este un băiat prea cumsecade”
Profesorul: ”o loază de elev”; “Cine ştie ce leneş, ce dobitoc!”
2. Limbajul naratorului-personaj este unul elevat, se adresează politicos profesorului. Acesta din urmă, în schimb, utilizează un limbaj colocvial, comun.
3. Ironia primei replici este: “Irezistibila graţie , cum ştii de frumos să porunceşti!".Profesorul accentuează sarcastic abilitatea naratorului-personaj de a vrăji cu ajutorul vorbelor, obţinând ceea ce doreşte.
Ironia celei de-a două replici este ,,Dar fatalitate!", exprimând ideea că naratorul  nu se mai simţea surprins de această poveste şi ştia la ce să se aştepte de la următoarele femei.
Ironia celei de-a treia replici este:  ,, Nimic nu refuzăm - madam Piscupescu lui madam Dascalescu , madam Sachelarescu lui madam Piscupescu , madam Iconomescu lui madam Sachelarescu ,madam Diaconescu lui madam Iconomescu , madam Preotescu lui madam Diaconescu , dna Popescu lui madam Preotescu , eu d-rii Popescu , şi mie amicul Costică Ionescu ". Ironia este reprezentată de faptul că nu există vreun refuz între aceste personae, în ciuda faptului că nu prea se cunosc între ele. De asemenea, fiecare a minţit la rândul ei pentru a-şi ajuta prietena, ajungându-se la un întreg lanţ al legăturilor interpersonale.
4. În text se repetă ideea uitării numelui elevului în situaţie de corigenţă. Repetiţia accentuează laitmotivul în jurul căruia se axează opera şi sunt puse în evidenţă slăbiciunile umane, care formează un lanţ.
5. Profesorul Costică Ionescu este un personaj reprezentativ, el constituie tipul profesorului căruia îi place să spună lucrurilor pe nume şi este familiarizat cu milogeala pentru note. Domnul Ionescu este caracterizat direct de celelalte personaje şi înţelegem că există o relaţie de “amiciţie” între el şi narator. Din câte înţeleg, această prietenie dintre cei doi se bazează strict pe interese. Acest lucru reiese din faptul că Ionescu ghiceşte motivul vizitei naratorului încă din introducerea lui formală şi linguşitoare.  De asemenea, Costică poate fi caracterizat indirect prin limbaj. El utilizează un registru colocvial, care exprimă un uşor dispreţ faţă de ideea măririi notei vreunui “leneş, dobitoc”.
6. Atât în schiţă “Bacalaureat”, cât şi în “Lanţul slăbiciunilor” este prezentă ideea favorului prietenesc legat de o notă. Comună este de asemenea satirizarea oamenilor ce se bazează întotdeauna pe relaţiile lor cu alţi oameni.
7. Deşi corigent la materia latină, eu cred că Mitică Georgescu/ Dascalescu este un personaj care învăţa numai la materiile ce-l pasionează şi nu dă importanţă formării unei culturi generale. Din moment ce atâţia oameni se străduiesc să-l ajute cu repararea notei, apelând de la o persoană la alta, aş zice că este un băiat îndrăgit. Având în vedere faptul că niciuna dintre femei nu îi cunoştea numele, tind să cred că această “compasiune” fată de băiat este doar de suprafaţă. În fond, femeile sunt atât de interesate de relaţiile lor cu alţi oameni, încât nu reuşesc să ţină minte un simplu nume, şi, pe lângă această, îl mai şi greşesc. Nu mi-aş dori să fiu asemenea băiatului, pentru că un elev trebuie “să guste” din fiecare materie în parte şi să-şi formeze o cultură cât mai extinsă, nu să se focuseze numai asupra intereselor sale.

Pag. 188

6. Limbajul utilizat în replicile date spre analiză poate fi considerat firesc, dar nu se află în concordanţă cu registrul literar. Totuşi, eu cred că adresarea nu este tocmai politicoasă datorită faptului că naratorul se bazează pe linguşeli pentru a-I fi rezolvate interesele.
7. Elementele de comunicare sunt: verbale (pe tot parcursul replicii), nonverbale (puncte de suspensie), paraverbale.
8. a. Se poate observa comunicarea paraverbală prin repetiţia interjecţii “hm”. Mesajul nu poate fi receptat de către cei doi prezenţi la dialog din cauza absenţei cuvintelor.
b. Utilizarea comunicării verbal face ca mesajul să fie clar şi uşor de înţeles; relaţia dintre naţiune şi limbă.

Pag. 189
a. La ora de muzică, în timpul inspecţiei, un elev este ascultat. Trebuia să spună definiţia muzicii, doar că nu a apucat să lege două cuvinte, că a fost salvat de clopoţelul care anunţă terminarea orei.
b.“Dă-ne tu numaidecât definiţia clară şi adecvată.”
“Ia de seamă doar să nu ţi le gâdil eu ţie într-un mod neplăcut.”
c. Punctele de suspensie şi semnele de exclamaţie sunt elemente ale comunicării paraverbale .
e.Eu cred că Marius Chicos Rostogan este un profesor rău deoarece elevii nu ar trebui să fie speriaţi la orele lui. Ameninţările verbale ce induc frica în sufletele copiilor nu reprezintă o metodă adecvată unui pedagog.
f. Mi-ar plăcea să aud acest lucru de la profesorii mei numai dacă spun cu adevărat aceasta, fără vreo notă de ironie în glas. Este important să ne urmăm visele şi să muncim pentru ele deoarece numai în acest mod va putea apărea o schimbare în viitorul ţării.

# data[].attributes.body
pg 188
6. Consider ca limbajul utilizat este firesc si politicos ,deoarece sunt folosite cuvinte elevate si structuri precum ,,-Draga Costica"
7.In constructia citata , intervine comunicarea verbala , prin cuvinte ,dar si comunicarea paraverbala datorita pauzelor din discurs facute de protagonist .
8.  a. In primul caz , se poate observa o comunicare nonverbala , cu ajutorul interjectiei ,,hm" . Aceasta secventa exprima un dezacord intre cele 2 personaje .
b. In al doilea caz , putem observa utilizarea comunicarii verbale , doar prin cuvinte .Textul pune in lumina relatia stransa dintre o natiune si limba sa .
pg 189
a. Actiunea se petrece la scoala in timpul unei inspectii , la ora de muzica , unde un elev este ascultat din definitia muzicii .
b.Da-ne tu numaidecat definitia clara si adecvata.
Ia de seama doar sa nu ti le gadil eu tie intr-un mod neplacut.
c.Punctele de suspensie si semnele de exclamatie marcheaza aspecte ale comunicarii paraverbale .
d.,, Profesorul(nemultumit) : Nu asa , loaza!" - interjectia of
,, Elevul: Muzica este..." - interjectia ă
,, Inspectorul :Metoda dumitale e admirabila ..." - zambet
,,Profesorul (taindu-i vorba cu mandrie): Ca-z asta doara e metoda lui Pestalotiu! -intonatie mandra
e. Consider ca profesorul nu este bun deoarece isi ameninta verbal elevii , fapt care reiese din replica ,, Ia sama doara sa nu ti le gaghil eu tie intr-un mod neplacut!" , folosind metode invechite de predare.
f. Mi-ar placea deoarece consider ca este o incurajare sa invatam si sa ne urmam visurile pentru a face lumea un loc mai bun .

# data[].attributes.body
pg 175
1.personajul narator : ,,-Nu e loaza , Costica ; e un baiat dintr-o familie dintre cele mai bune : mi-e ruda ."
,,- Nu-i adevarat, draga Costica ; este un baiat cumsecade "
profesorul: ,,-Cine stie ce lenes , ce dobitoc! "
,,[...] Ce nota vrei sa-i dau parlitului tau protejat?"
,,-Apoi ,daca n-o fi stiind nimic animalul! "
2. Personajul-narator utilizeaza adresari politicoase profesorului deoarece doreste sa i ceara un favor , pe cand Costica Ionescu foloseste un limbaj colocvial.De aici deducem faptul ca profesorul de latina s-a obisnuit sa faca aceste favoruri fata de copiii care provin din familii bune .
3. ,,A! Irezistibila gratie , cum stii de frumos sa poruncesti!"
,,Dar fatalitate!" si ,, Nimic nu refuzam - madam Piscupescu lui madam Dascalescu , madam Sachelarescu lui madam Piscupescu , madam Iconomescu lui madam Sachelarescu ,madam Diaconescu lui madam Iconomescu , madam Preotescu lui madam Diaconescu , dna Popescu lui madam Preotescu , eu d-rii Popescu , si mie amicul Costica Ionescu "
4.Acest procedeu pune in lumina tema principala a operei , favoritismul , aratand slabiciune a fiecarui personaj fata de altul .Acesta poate fi considerat si o masca a ironiei ,deoarece are si un scop comic , de a amuza cititorii.
5. Mari Popescu este caracterizata direct , de catre autor ,,gratioasei mele prietene domnisoara Mari Popescu " ea reprezentand una dintre slabiciunile protagonistului .Ea este constienta de acest lucru si il manipuleaza pentru a obtine ce-si doreste , asa cum reiese din urmatorul citat ,,Ma-ndatorezi pana-n suflet daca obtii de la el pentru elevul Mitica Georgescu din clasa a 4 a liceul x ... la latina nota 7 , fara de care baiatul , care mi-e ruda de aproape ,ramane si anul acesta repetent , ceea ce ar fi o mare nenorocire pentru familia lui- o familie dintre cele mai bune - si pentru mine o mare mahnire  .
6.In ambele opere , tema principala este favoritismul .In opera ,,Bacalaureat" doamna Georgescu il roaga pe personaj principal sa vorbeasca cu profesorul de morala pentru a-i mari nota fiului sau care dorea sa intre la Facultatea de Drept. Putem observa ca autorul ironizeaza acest defect, dar in acelasi timp il si justifica prin  caracterizarea protagonistului din opera ,,Lantul slabiciunilor" , care spune ,,Am si eu o slabiciune si eu sunt om!" .
7.Mitica Georgescu este un elev lenes si mediocru ,dar care provine dintr-o familie buna ,care nu l-a stresat niciodata cu invatatul. Provenind din aceasta familie , i s-au facut nenumarate favoruri .De aceasta data, el are nevoie de un sapte la latina pentru a nu ramane repetent .El este caracterizat direct de domnul profesor de latina astfel: ,,animal" si ,, dobitoc" .Nu mi-ar placea sa ii urmez exemplul ,deoarece consider ca munca pe care o depunem singuri va avea intotdeauna cele mai bune rezultate .

# data[].attributes.body
pg 172-174
1. Domnisoara Mari Popescu ii cere prietenului sau sa vorbeasca cu profesorul de latina pentru a-i mari nota unui prieten de familie . Prietenul ei se duce la profesorul Costica Ionescu si il roaga sa-i mareasca nota , dar acesta din urma ii uita numele elevului. In cele din urma profesorul este de acord si ii spune sa i zica numele elevului .Numai ca prietenul domnisoarei uita .Se intoarce acasa pentru a cauta scrisoarea si , cum nu o gaseste merge la domnisoara Popescu. Nici domnisoara Popescu nu i stie numele , asa ca prietenul trebuie sa mearga pe rand la madam Preotescu, la Diaconeasca ,la madam Dascalescu si la Sachelareasca .Intors apoi la profesor , afla ca elevul nu face parte din clasa domnului profesor .Cei doi merg la celalalt profesor de latina , domnul Georgescu si obtin , in cele din urma marirea notei .
2. Laitmotivul care sugereaza un conflict usor de rezolvat e identificarea persoanei inrudite cu acest elev .Chiar daca personajul trebuie sa mearga la mai multe persoane pentru a afla numele copilului , el reuseste in final .
3.,, -Nu-i adevarat , draga Costica [...] "
4.Madam Dascalescu , Sachelareasca , Piscupeasca , Iconomeasca ,Diaconeasca , Madam Preotescu , Mari Popescu , personajul narator , Costica Ionescu .
5. Consider ca intre Costica Ionescu si personajul principal este mai vizibil conflictul deoarece profesorul de latina nu accepta usor modificarea notei .
6. ,, D-l Goe " si ,, O scrisoare pierduta "
7.Schita  nu ofera cititorilor detalii despre locul si timpul actiunii ,deoarece rolul ei principal este de generalizare si satirizare a defectelor omenesti . In opera ,, Lantul slabiciunilor " de I.L.Caragiale , autorul satirizeaza defectul oamenilor de a favoriza indivizii cu bunuri materiale sau relatii de prietenie .

# data[].attributes.body
pg 189:
a. In fragmentul citat,un profesor exigent isi intreaba elevul “Ce este muzica”,acesta raspunde vag,profesorul nemultumit ii adreseaza un raspuns ceva mai lung si il ameninta agresiv pe copil. Inspectorul este multumit de abordarea profesorului.

b.Da ne tu numaidecat definitia clara si adecvata!
Ia seama doar sa nu ti le gadil eu tie intr un mod neplacut!

c. Conform parantezelor care explica ce inseamna fiecare pauza rezulta comunicare paraverbala.

e. Cu siguranta este un profesor rau,deoarece din punctul meu de vedere nu trebuie sa fie abordati asa copiii care nu stiu.Agresivitatea nu este o solutie niciodata.

f.Din punctul meu de vedere,este un argument ce determina elevii sa invete din propria initiativa,deosrece o patrie intreaga spera ca noua generatie sa faca ceva deosebit.

pg 188:
6. Cel mai probabil,in timpul vremurilor respective era un limbaj firesc prin care cereai o favoare,insa acum,este cu siguranta inacceptabil si de nefolosit.

7. verbala:pe tot parcursul replicii
nonverbala:puncte de suspensie
paraverbala:nu

8. a.paraverbala(cei doi se gandesc)
b.verbala(se discuta un subiect prin cuvinte si propozitii)
c.nonverbala(o poza in care un pui de rata priveste atent ceva)

# data[].attributes.body
1. Domnisoara Mari Popescu ii cere naratorului personaj sa vorbeasca cu profesorul de latina pentru a i da nota 7 la latina unei dragi rude de a sa si anume,elevul Mitica Georgescu,stiind ca amicul sau(naratorul) este una dintre slabiciunile profesorului Ionescu. Prietenul ei se duce la profesorul Costica Ionescu si il roaga sa ii dea nota 7 pentru un elev dintr o familie buna,dar acesta din urma il numeste o “loaza” de copil. In cele din urma,profesorul se indupleca sa i faca favoarea din cauza slabiciunii ce o avea pentru prietenul sau. Numai ca prietenul domnisoarei uitase complet numele copilului. Se intoarce acasa pentru a cauta scrisoarea si,cum nu o gaseste,merge la domnisoara Popescu. Nici domnisoara Mari Popescu nu mai stie numele elevului, nefiind o ruda de a ei cu adevarat, asa ca prietenul trebuie sa mearga pe rand la
madam Piscupescu,Dascalescu,Sachelarescu,Iconomescu,Diaconescu,Preotescu.Intors apoi la profesor ,afla ca domnul Ionescu nu este profesorul de latina al elevului. Cei doi merg la domnul Georgescu,adevaratul profesor al lui Mitica,si obtin in cele din urma nota 7 la latina pentru Mitica Dascalescu.

2.Faptul ca fiecare personaj mentionat in acest text are o slabiciune pentru un altul,costeuieste clar un laitmotiv.

3.”Aide! Sa ti fac hatarul si de data asta...sa i dau nepricopsitului 7”.

4.Piscupescu,Dascalescu,Sachelarescu,Iconomescu,Diaconescu,Preotescu,domnisoara Popescu

5.Este clar ca acest conflict s a iscat mai tare intre domnisoara Mari si narator deorece pe langa faptul ca a minti t ca baiatul ii era ruda,nici macar nu i a retinut numele si astfel,naratorul a trebuit sa cutreiere in cautarea numelui.

6.Bacalaureat,D ul Goe

7.Cadru:atent explicat
Timp:in schita “Lantul slabiciunilor “ nu este mentionat
Spatiul actiunii:se mentioneaza cativa indici spatiali.

pg 175:

1. Personajul-narator:”Nu e loaza,Costica;e un baiat dintr o familie dintre cele mai bune:mi e ruda”;  “este un baiat prea cumsecade”
Profesorul:”o loaza de elev”; “ce lenes,ce dobitoc”

2.Naratorul este milog,are vorbe dulci,pe cand profesorul il ironizeaza,ia in bataie de joc numele elevului.

3.”irezistibila gratie”,”junelui nostru protejat”,”nimic nu refuzam”

4.Din punctul meu de vedere aceste cuvinte care se repeta si trec de la un personaj la altul fac parte defapt din campul semantic al laitmotivului.Este un lant al slabiciunilor infinit cu persoane care sufera din acelasi motiv si incearca sa rezolve aceeasi problema.

5.Caracterizarea in acest text se poate realiza la mai multe presonaje de acelasi tip si anume domnisoara Mari Popescu si restul doamnelor care incearca sa l ajute pe elevul Mitica Dascalescu. Toate au aceeasi gandire , iar trasaturile fizice nu sunt mentionate. Toate isi doresc sa indeplineasca favoarea prietenei fiecareia si uita esentialul,iar doamna Dascalescu,matusa elevului, incearca sa nu pateze numele familiei,scop unitar pentru toate familiile.Astfel, fiecare si a luat problema celeilalte pe seama sa si nu a iesit decat UN LANT AL SLABICIUNILOR,ce a dat roade datorita amicului domnisoarei Mari Popescu.

6.Ambele opere cauta sa ajute un elev ce nu invata la o materie “neimportanta” adica latina si Morala. In amandoua ni se prezinta faptul ca relatiile intre oameni rezolva intotdeauna problema,desi intr un mod incorect.

7.Este destul de clar faptul ca este un copil care se axeaza doar pe materiile ce le considera el importante si in niciun caz pe cele pe care unele familii le considera neimportante si irelevante. Nu,nu mi as dori sa i seman deoarece un elev are nevoie de toate materiile pentru a se dezvolta frumos si corect si pentru a si alege drumul in viata.

# data[].attributes.body
Lantul slabiciunilor ( pag. 172-174)
1.
Domnisoara Mari Popescu ii cere prietenului ei sa vorbeasca cu profesorul Costica Ionescu sa il treaca pe Mitica Georgescu la latina. Prietenul ei se duce la profesorul Costica Ionescu si il roaga sa ii dea nota 7 elevului, dar acesta din urma uita numele elevului. In cele din urma, profesorul il trimite sa afle numele elevului. Numai ca prietenul domnisoarei a crezut ca avea scrisoarea de la Mari Popescu la el. Se intoarece acasa pentru a cauta scrisoarea si, cum nu o gaseste , merge la Mari Popescu. Nici domnisoara Mari Popescu nu ii mai tine minte numele elevului, asa ca prietenul trebuie sa mearga pe rand la madam Preotescu, la Diaconeasca , la Iconomeasca , la Sachelareasca, la Piscupeasca, pana la urma a ajuns la madam Dascalescu, de unde afla ca pe elev il cheama de fapt Mitica Dascalescu. Intors apoi la profesor, afla ca Mitica nu este elevul sau, este elevul profesorului Georgescu. Cei doi merg la Georgescu si obtin, in cele din urma, nota 7 pentru elevul Mitica Dascalescu.
2.
Conflictul usor de rezolvat il reprezinta incercarea de a promova un elev de clasa a VI-a printr-un asa zis "lant" al prietenilor care constituie fiecare cate o veriga din lant.
3.
Replica orienatata spre evitarea unui conflict este "Ce-i de facut?".
4.
Personajele schitei sunt:
-prietenul
-Mari Popescu
-madam Preotescu
-Diaconeasca
-madam Dascalescu
- Mitica Dascalescu
-personajul narator
-Costica Ionescu
-Georgescu
5.
Conflictul este mai puternic intre personajul narator si Costica Ionescu, pentru ca toata actiunea se petrece in jurul celor doi in scopul de a afla numele elevului si sa il ajute sa treaca la latina.
6.
In operele "Doua loturi" si "O scrisoare pierduta" sunt prezente motivele ghinionului si pierderea unui bilet.
7.
Opera literara "Lantul slabiciunilor" scrisa de I.L.Caragiale aprtine unei schite, astfel intamplarile se petrec intr-un singur spatiu, intr-un sat, intr-un interval limitat de timp, pe parccursul unei zi. De asemenea modul de expunere dominant este naratiunea, care  se implateste cu dialogul.

1.
Personajul -narator
-"Nu e loaza, Costica; e un baiat dintr-o familie dintre cele mai bune: mi-e ruda."
Profesorul
-"Cine stie ce lenes, ce dobitoc!"
-"Apoi, daca n-o fi stiind nimic animalul!"
2.
Limbajul celor doua personaje este diferit pentru ca un elev repetent, in ochii unui profesor, reprezinta tipologia elevului lenes, caruia nu ii pasa de scoala si nu o sa-i pese niciodata, el vede scoala ca pe o povara, insa , in ochii familiei este un elev nedrreptatit caruia nu i s-a dat inca sansa sa arate cine este el si ce poate sa faca, daca profesorii ar avea incredere in el.
3.
Din secventele date reiese ca nimeni nu refuza pe nimeni,ceea ce este o marac a ironiei, personajul-narator nu o refuza pe Mari Popescu, iar profesorul nu il refuza pe personajul- narator.
Faptul ca un singur om,  personajul-narator, alearga prin tot satul pentru a afla numele unui elev, care urma sa ramana repetent, este o marca a ironiei.
4.
In scrisoarea trimisa de catre Mari Popescu fraza:"...ramane si anul acesta repetent, ceea ce ar fi o mare nenorocire pentru famiilia lui-o familie dintre cele mai bune-si pentru mine o mare mahnire" se repeta mai tarziu in dialogul personajului-narator cu profesorul in care acesta incearca sa il convinga sa nu il lase repetent la latina. Acest procedeu sugereaza ca nici Marii, nici personajuluui-narator nu le pasa intradevar de Mitica, acestia ii faceau un favor, pentru stiau ca nu puteau refuza.
5.
Elevul Mitica Dascalescu este personaj secundar al operei literare "Lantul  slabiciunilor" scrisa de I.L.Caragiale. Acesta apartine unei familii iubite din sat si respectata de multi, insa asta nu il face pe scolar sa se apuce sa invete cum trebuie, acesta reusind sa ramana repetent si in anul respectiv. Din faptul ca ramane repetent reiese ca nu este un elev silitor, chiar din contra sugereaza faptul ca acestuia nu ii placea scoala. Familia acestuia nu il ajuta sa invete, reuseste sa vorbeasca cu profesorul acestuia de latina, domnul profesor Georgescu, sa ii dea nota 7, dupa ce luase un 3 pentru ca nu a invatat. Lui Mitica i se ofera multe lucruri, note mai mari pentru a nu repete anul inca odata, insa acestuia u ii pasa. In dialogul dintre profesor si personajul-narator, elevul este numit "o loaza de elev", aceasta secventa ca acesta nu este bun de nimic. De asemenea, Mitica este un elev "lenes", "dobitoc".
6.
Dupa ce am citit schita "Bacalaureat" scrisa de I.L.Caragiale, am observat ca in ambele opere personajul face un favor pentru o prietena. Acesta trebuia sa schimbe nota copilului care este rasfatat si nesilit sa invete, de la nota 3 la nota 6 sau 7. De asemenea, se observa ca in opera "Lantul slabiciunilor" acest schimba nota unui singur elev, dar in "Bacalaureat" nota este schimbata tuturor baietiilor, care au fost picati de catre profesorul de filosofie Popescu.
7.
Din opera "Lantul slabiciunilor" reiese ca Mitica nu este un elev serios, care nu este silit de catre parintii sai sa invete, acesta este rasfatat, iar acesta nu face nimic in momentul in care vede ca ramane iar repetent, insa isi asteapta parintii sai schimbe nota si la il salveze. Nu as dori sa fiu cum este Mitica cu parintii, cu profesorii, cu invatatul, consider ca sunt foarte diferita de Mitica.

# data[].attributes.body
pag 188-189

6.
In opinia mea, limbajul folosit in replicile date este unul firesc, personajul-narator fiind prietenos si politicos, insa acesta este si lingusitor: "stiu ca pot conta pe amicitia ta", ", care  mi-ai dovedit totdeauna".
7.
In constructia citata de la exercitiul anterior intervin apar doua tipuri de comunicare. Apare comunicarea verbala pe tot parcursul replicii, cat si comunicarea paraverbala, pentru ca personajul-narator face anumite pauze intre cuvinte.
8.
a) In secventa data este prezenta comunicarea nonverbala intre personaje, folosindu-se interjectia "hm". Din acest schimb de replici se poate observa ca ambele personaje sunt nesigure si nemultumite.
b) In secventa data este prezenta comunicarea verbala prezentandu-se o serie de informatii utile, iar naratorul incearca sa transmita un mesaj.
10.
a)
La ora de muzică, în timpul unei inspecţiei, profesorul il ridica pe elevul Popescu in picioare si il pune sa ii defineasca muzica. Scolarul nu stia sa ii raspunda la intrebare, insa ,din fericire pentru el, este salvat de clopotel. Cand s-a terminat ora de curs, inspectorul este foarte multumit de metoda profesorul de predare.
b)
"Muzica este aceea care ne gadila urechile intr-un mod placut..."
"Da-ne tu numaidecat definitia clara si adecvata. "
c)
Punctele de suspensie şi semnele de exclamaţie sunt elemente ale comunicării paraverbale .
d)
,, Profesorul(nemultumit) : Nu asa , loaza!" -  interjectia "Of".
"Elevul: Muzica este...."- expresie faciala nedumerita si speriata
,, Inspectorul :Metoda dumitale e admirabila ..." - prezenta unui zambet
,,Profesorul (taindu-i vorba cu mandrie): Ca-z asta doara e metoda lui Pestalotiu! - o intonatie fortat modesta,  dar si mandra
e)
In opinia mea, profesorul este o persoana buna, deoarece acesta incearca sa reinvie o materie neimportanat pentru copii din ziua de asta. Acesta incearca sa le arate ca muzica te poate inveseli, te poate ajuta.
f)
Dupa parera mea, secventa data ar trebui spusa mai des elevilor din ziua de astazi, pentru ca generatia mea trebuie sa ridice Romania din toate punctele de vedere. De asemenea, replica data ne poate determina sa invatam singuri, din propia initiativa, fara sa fim siliti sau obligati sa ne apucam sa studiem de catre parinti sau profesori.