# data[].attributes.body
Hans far var en præst, der prædikkede meget mørke temaer om synd. Pontopiddan gik tidligt mod sins fars tro og gejstlige slægttradition. Hvilket betød at han i sin forfatterskab lavede skarp kritik imod kristendommen.

# data[].attributes.body
Tilhænger af Georg Brandes.
Satte problemer under debat.
Pontoppidans noveller handler ofte om de fattige landarbejderes kummerlige forhold i hans samtid.
Skriver om dobbeltmoral, hykleri, falskhed og egoisme. Skildrer det 'onde' og det 'gode'

Pontoppidans forfatterskab indeholder en 'dobbelthed', hvor han har en tendens til at give udtryk for to modstridende holdninger på samme tid. Han er sandhedssøgende, og giver ikke udtryk for at have sandheden på forhånd.

# data[].attributes.headline
Realeksamen, 1873. Arbejdet som lærer og journalist.

# data[].attributes.subject
Realeksamen, 1873. Arbejdet som lærer og journalist.

# data[].attributes.body
Henrik Pontoppidan holder sig til ironien og til at skrive superrealistisk - altså undgå metaforer og symboler. Dog beholdes den tvetydige skrivestil, så hans historier kan omfortolkes igen og igen.

Pontoppidan skrev typisk om de ting han kendte til - dog uden at skrive om sig selv.

Har kun skrevet én historie med en klassisk happy-ending: Et Kærlighedseventyr
Senere hen blev denne roman dog omskrevet til at have en tragisk slutning, da Pontoppidans kone døde (1928)

# data[].attributes.body
Han sætter mennesket i centrum (eksistentialt menneskesyn).
- Angst
- Frihed
- Identitet
- Valg
- Egentlig eksistens
- Retfærdihed
- Ulighed

# data[].attributes.headline
Vandt en nobelpris i 1917 i litteratur, men delte den med Karl Gjellerup

# data[].attributes.subject
Vandt en nobelpris i 1917 i litteratur, men delte den med Karl Gjellerup

# data[].attributes.body
Henrik Pontoppidan viser sine holdninger igennem hans noveller ved hjælp af en ironisk fortællestil. Ironi i en tekst er, at der menes noget andet, end hvad novellen udtrykker.

Ironien er væsentlig i dannelsen af det tvesyn som altså går ud på at bevare det åbne perspektiv og ikke tro at man kan få f.eks. beskrivelsen af kærlighed til at ”gå op” ligesom et regnestykke.

Pontoppidan tager med ironien parti i de svage og undertryktes side, han kritisere altså behandlingen af de svage og undertrykte.

Ironi kan ses bl.a. i titlen på hans novelle Bonde-Idyl .

# data[].attributes.body
- Lykke-Per (1898)
En delvist selvbiografi roman af Henrik Pontoppidan

- Det Forjættede Land (1891)
Roman om utopi på landet

- De Dødes Rige (1912)
Et skuespil om kærlighed