# data[].attributes.body
Maailman juutalaisten määrittelyä hankaloittaa se, että yksiselitteistä juutalaisuuden määritelmää ei ole. Toisten mielestä juutalaisuus on ennen kaikkea uskonto, toisten mielestä se on juutalaista kansaa yhdistävä kulttuuri. Juutalaisia yhteisöjä on eri puolilla maailmaa, kaikkien suurien maailmanuskontojen valta-alueilla. Juutalaisuus periytyy matrilineaarisesti, eli juutalaisen äidin lapsi on juutalainen, mutta juutalaisuuteen on mahdollista myös kääntyä.

# data[].attributes.body
Israelilaisten kantaisäksi kutsutaan Abrahamia, jonka Jumala johdatti Raamatun mukaan luvattuun maahan eli Kanaanin maahan. Myöhemmin kansan kerrotaan lähteneen pois omasta maastaan ja joutuneen Egyptissä orjiksi. Kansan vapauduttua orjuudesta, se vaelsi Mooseksen johdolla läpi erämaan kohti luvattua maata. Raamatun mukaan tällä matkalla Jumala antoi Moosekselle Siinainvuorella lain, eli tooran.
Kuningaskunta jakautui pohjoiseen Israeliin ja eteläiseen Juudeaan vuonna 926 eKr. Nimitys juutalainen tuleekin Juudean heimosta ja sillä on viitattu Juudean alueelta tulleisiin.
Monet juutalaisuuden keskeiset piirteet syntyivät Babylonian pakkosiirtolaisuuden aikaan vuosina 587-538. Jumalakäsityksessä alettiin korostaa monoteismiä, jonka mukaan on olemassa vain yksi jumala. Myöhemmin on myös ajateltu, että jumalia saattoi olla monia, mutta juutalaiset palvovat vain yhtä niistä, Jahvea. Myös usko messiaan saapumiseen vahvistui, kun ihmiset odottivat vapautusta vieraan vallan alaisuudesta.

# data[].attributes.body
Misnan ja Talmudin kaudella (70-640) juutalaisuus alkoi muotoutu nykyiseen muotoonsa.
Klassisella kaudella (640-1789) niin kutsutut hovijuutalaiset toimivat talousmiehinä ja diplomaatteina muun muassa Espanjassa ja Keski-Euroopassa.
Ensimmäisen maailmansodan päättyminen aloitti tuho ja jälleenrakennuksen ajan, joka jatkuu edelleen. Natsi-Saksassa juutalaisten kansalaisoikeuksia rajoitettiin asteittain 1930-luvun kuluessa. 1940-luvulla tavoitteeksi tuli juutalaisten totaalinen hävittäminen. Toisen maailmansodan aikana keskitysleireillä surmattiin noin kuusi miljoonaa juutalaista eli yli kolmannes kaikista maailman juutalaisista.
Vuonna 1948 Palestiinan alue jaettiin Yhdistyneiden kansakuntien päätöksellä juutalais- ja arabivaltioihin. Sopuisa rinnakkaiselo ei kuitenkaan toteutunut, vaan alueiden välillä on käyty lukuisia sotia.
Askeleita rauhan suuntaan on otettu 1990-luvulta lähtien, mutta eri osapuolia tyydyttävää ratkaisua ei kuitenkaan ole vielä löydetty.

# data[].attributes.body
Vähemmistönä elävien juutalaisten asema suhteessa valtaväestöön on vaihdellut eri aikoina ja eri alueilla. Juutalaisvastaisuutta on esiintynyt jo antiikissa, jolloin kristityt syyttivät juutalaisia Jeesuksen ristiinnaulitsemisesta. Keskiajalla juutalaisia syytettiin rituaalimurhista, ruton leviämisestä ja koronkiskonnasta.
Islamilaisissa maissa juutalaisten asema oli keskiajalla turvatumpi ja he saivat harjoittaa uskontoaan rauhassa. Uudella ajalla juutalaisvastaisuus sai Euroopassa uusia muotoja.
Antisemitismillä tarkoitetaan 1700-luvun valistuksen jälkeen alkanutta juutalaisvihaa, jota perusteltiin muun muassa rasistisilla rotuteorioilla.