# data[].attributes.headline
Становлення особистості історичного діяча 

# data[].attributes.subject
Становлення особистості історичного діяча 

# data[].attributes.body
Микола Олександрович Рибалко народився 14 лютого 1922 року в селі Оріхово-Василівка, Бахмутського повіту, Донецької губернії (нині Бахмутський район, Донецька область).

У 1931 році родина переїхала до Краматорська, де Микола закінчив середню школу №1. Після школи вступив на філологічний факультет Дніпропетровського державного університету. Його навчання перервала Друга світова війна, під час якої він добровольцем пішов на фронт

# data[].attributes.headline
Особисті якості й риси характеру 

# data[].attributes.subject
Особисті якості й риси характеру 

# data[].attributes.body
Як особисті якості впливали на його діяльність?

Микола Рибалко був надзвичайно порядною, відповідальною та оптимістичною людиною. Навіть після втрати зору внаслідок поранення на фронті, він не зламався, а навпаки — знайшов новий сенс життя у поезії .

Мені подобається його незламний дух, оптимізм та відданість справі викликають глибоку повагу. Особисто мені імпонує його здатність знаходити світло навіть у найтемніші часи. Немає рис, які б викликали негативне ставл

ення.

# data[].attributes.headline
Діяльність історичного діяча 

# data[].attributes.subject
Діяльність історичного діяча 

# data[].attributes.body
Після війни, втративши зір, Микола Рибалко присвятив себе літературі. У 1954 році було опубліковано його перший вірш "Квіти", а вже у 1956 році вийшла перша збірка "Під сонцем Батьківщини". Загалом він видав понад 25 поетичних збірок, серед яких "Очима серця", "Я жив у такі часи", "Незабудки на кургані" та інші.

Серед його досягнень — отримання Державної премії України імені Тараса Шевченка у 1985 році за збірку "Незакатная звезда" та нові вірші, опубліковані в періодичній пресі . Він також понад 40 років очолював літературне об’єднання при редакції газети "Краматорська правда". Його основною життєвою невдачею стала втрата зору, але навіть це не завадило йому стати видатним поетом.

Микола Рибалко мав багато друзів серед літераторів та фронтовиків. Зокрема, він написав очерк "Броня і полум’я" про свого шкільного друга Євгена Лисенка . Інформації про ворогів немає; його життя було присвячене творчості та служінню людям.

# data[].attributes.headline
Наслідки його діяльності 

# data[].attributes.subject
Наслідки його діяльності 

# data[].attributes.body
Для сучасників

Його поезія надихала та підтримувала людей, особливо тих, хто пережив війну. Він став символом незламності духу та сили волі.

Для нащадків

Микола Рибалко залишив по собі багату літературну спадщину, яка й досі актуальна. Його твори вивчаються в школах, а його життя слугує прикладом для молоді.

# data[].attributes.headline
За що людство пом'ятає цю людину.

# data[].attributes.subject
За що людство пом'ятає цю людину.

# data[].attributes.body
За мужність на фронті, за незламний дух після втрати зору та за глибоку, щиру поезію, яка торкається сердець.

# data[].attributes.headline
Моє особисте ставлення до історичного діяча 

# data[].attributes.subject
Моє особисте ставлення до історичного діяча 

# data[].attributes.body
Микола Рибалко — приклад того, як сила волі та любов до життя можуть подолати найтяжчі випробування. Його життя та творчість викликають глибоку повагу та захоплення.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Костянтинівська ЦМПБ

# data[].attributes.attachment_link.title
Очима серця. Микола Рибалко.