# data[].attributes.headline
План проєкту

# data[].attributes.subject
План проєкту

# data[].attributes.headline
Друковані матеріали

# data[].attributes.subject
Друковані матеріали

# data[].attributes.headline
Веб посилання

# data[].attributes.subject
Веб посилання

# data[].attributes.headline
Текстовий документ

# data[].attributes.subject
Текстовий документ

# data[].attributes.attachment_link.title
 Джордж Орвелл — 1984

# data[].attributes.attachment_link.description
Джордж Орвелл — 1984

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Посмотреть профиль

# data[].attributes.attachment_link.description
Цей блог присвячений дослідженню антиутопічного світу роману Джорджа Орвелла ’1984′. Ми прагнемо глибоко проаналізувати ключові концепції, персонажів та пророчі попередження цієї великої книги, а також провести паралелі з сучасним світом. Пам‘ятайте: ‘Свобода - це право говорити людям те, чого вони не хочуть чути’.”

# data[].attributes.headline
Інтерактивна дошка

# data[].attributes.subject
Інтерактивна дошка

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Нікіта Коновченко

# data[].attributes.attachment_link.title
Джордж Орвелл — 1984 - Мыслительная карта

# data[].attributes.attachment_link.description
Теми та ідеї, Символи, Вплив і актуальність, Автор, Сюжет, Герої, Тоталітаризм, Телеекрами, Сьогодення, Інші твори, Ключові конфлікти, Старший Брат

# data[].attributes.headline
«1984» — детальний розбір романа-пророцтва

# data[].attributes.subject
«1984» — детальний розбір романа-пророцтва

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Cult — про літературу, історію, кіно та філософію

# data[].attributes.attachment_link.title
«1984» — детальний розбір романа-пророцтва. Чому Орвелл був правий та до чого тут росія? / Cult

# data[].attributes.headline
«1984» – антиутопія, що стала реальністю?

# data[].attributes.subject
«1984» – антиутопія, що стала реальністю?

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Бунт у Бібліотеці 

# data[].attributes.attachment_link.title
«1984» – антиутопія, що стала реальністю? | Джордж Орвелл, огляд книги

# data[].attributes.headline
"1984" аудіокнига українською

# data[].attributes.subject
"1984" аудіокнига українською

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Довідник цікавих фактів та корисних знань

# data[].attributes.attachment_link.title
"1984" аудіокнига українською (скорочено). Джордж Орвелл

# data[].attributes.headline
Джордж Орвелл. Біографія та таємниці письменника

# data[].attributes.subject
Джордж Орвелл. Біографія та таємниці письменника

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Cult — про літературу, історію, кіно та філософію

# data[].attributes.attachment_link.title
Він лякає весь світ: Джордж Орвелл. Біографія та таємниці письменника-автора роману «1984».

# data[].attributes.headline
Відношення автора до СРСР

# data[].attributes.subject
Відношення автора до СРСР

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Обличчя Історії

# data[].attributes.attachment_link.title
Джордж Орвелл: Написав "Колгосп тварин" і "1984", бо ненавидів СРСР? | Біографія

# data[].attributes.headline
Джордж Орвелл

# data[].attributes.subject
Джордж Орвелл

# data[].attributes.headline
Вінстон Сміт та Джулія

# data[].attributes.subject
Вінстон Сміт та Джулія

# data[].attributes.headline
Читати твір повністю

# data[].attributes.subject
Читати твір повністю

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Переклад: Віталій Данмер

Частина Перша

Глава 1

Стояла ясна та прохолодна квітнева днина, на годинниках пробило тринадцяту годину. Вінстон Сміт , притискуючи підборіддя до грудей щоб сховатися від підступного вітру, швидко ковзнув крізь скляні двері великого панельного будинку що звався "Перемога", але не достатньо швидко щоб завадити вихру з піску та пилюки увійти разом з ним.

У вестибюлі тхнуло вареною капустою та старими драними килимками. В одному з його кінців був кольоровий плакат, завеликий щоб розташувати його всередині квартири, прибитий кнопками до стіни. На ньому було зображено лише величезне обличчя, більш ніж метр завширшки : обличчя чоловіка приблизно сорока п'яти років, з масивними чорними вусами та привабливо суворими та прямими рисами обличчя. Вінстон пішов сходами. Не було сенсу намагатися піднятися ліфтом. Навіть у найкращі часи він працював лише зрідка, а відтепер черговий електрик вимикав його взагалі під час світлого часу доби. Це була частина політики заощадження під час приготування до Тижня Ненависті. Квартира знаходилася на сьомому поверсі, і Вінстон , який мав тридцять дев'ять років та варикозну виразку на правій щиколотці, йшов дуже повільно, відпочиваючи по декілька разів під час сходження. На кожному поверсі, навпроти ліфтової шахти, зі стіни пильно дивився плакат з величезним обличчям. Це було одне з тих зображень,які створені так щоб очі невідривно слідкували за тобою куди б ти не пішов. СТАРШИЙ БРАТ НАГЛЯДАЄ ЗА ТОБОЮ , промовляв напис під зображенням.

Всередині квартири солодкий та принадний голос диктував перелік цифр , що якось стосувалися виробництва чушкового чавуну. Цей голос лунав з видовженої металевої тарелі, що нагадувала поблякле дзеркало , та була вмонтована в поверхню стіни праворуч. Вінстон повернув вимикача і голос дещо вщух, одначе слова що лунали ще можна було розібрати. Цей прилад (який звався телезахист) можна було приглушити, але не було жодного способу вимкнути його повністю. Він підійшов до вікна : маленька, квола фігурка, його худорлявого тіла лише підкреслювалась блакитним спецодягом , що був уніформою його партії. Його волосся було яскраво світлим, його обличчя було природньо рум'яним та життєрадісним, його шкіра була огрубілою від господарчого мила та тупого леза бритви, та вкрите крижаною маскою зими яка щойно скінчилася.

Назовні, навіть крізь скло закритих вікон, світ виглядав замерзлим. Вниз по вулиці маленькі вихрики вітру спірально витанцьовували пилом та рваним папером, і не зважаючи на те що яскраво світило сонце та небо було кричуще блакитним, там усе здавалося знебарвленим, окрім плакатів розвішаних,ніби у п'яному делірії , усюди. Чорновусе обличчя пильно спостерігало домінуючи на кожному закутку. Один з них знаходився безпосередньо на стіні будинку навпроти. СТАРШИЙ БРАТ НАГЛЯДАЄ ЗА ТОБОЮ, казав напис, доки темні очі зазирали глибоко у їство Вінстона. Нижче по вулиці висів ще один плакат, обідраний з краю, що гарячково тріпотів на вітру, почергово показуючи та ховаючи одне єдине слово ІНГСОЦ. Набагато далі звідси гелікоптер плавно ковзав поміж дахів, ширяючі немов трупна муха, стрімко рухаючись геть по кривій. Це був поліцейський патруль, що шпигував по людських вікнах. Але патрулю було байдуже, хай там як. Тільки Поліції Думок було не байдуже.

За спиною Вінстона голос з телезахисту все ще белькотів про чушковий чавун та про перевиконання Дев'ятого Трирічного Плану. Телезахист приймав та транслював одночасно. Будь-який звук який видавав Вінстон, навіть тихіший за найтихіший шепіт, буде записано ним, більш того, впродовж усього часу що він залишається у полі зору який контролюється металевою таріллю , його буде не тільки добре чутно, а ще й добре видно. Звісно не було жодного способу дізнатись чи спостерігають за вами саме у цей проміжок часу. Про те як часто чи згідно якої системи Поліція Думок смикає за будь-який з персональних лялькових дротів можна було лише здогадуватись. Можливо навіть що вони слідкують за всіма постійно. Але вони могли обрати навмання і смикнути саме за твій ляльковий дріт у будь-який час коли вони цього забажають. Ти мав жити і ти жив, за звичкою що перетворилась на інстинкт - що кожен звук який ти видаси буде записано та ,за виключенням коли ти у пітьмі, кожен твій рух буде ретельно розглянуто.

Вінстон залишався стояти спиною до телезахисту. Так було безпечніше, одначе, він добре знав, що навіть по спині можна багато чого дізнатися. За кілометри звідси Міністерство Правди, місце його роботи, височіє немов біла й простора вежа посеред замурзаного краєвиду. Це , думав він з неоднозначною огидою - це був Лондон, головне місто Злітно-посадкової Смуги Один, третя з найбільш населених провінцій Океанії. Він відчайдушно намагався витиснути з себе хоча б трохи дитячих спогадів які б дали змогу дізнатися йому чи завжди Лондон був таким. Чи були там завжди ці веренви гнилих та трухлявих домів в стилі дев'ятнадцятого сторіччя, з їхніми боками підкріпленими дерев'яними балками, з їхніми вікнами забитими картоном та з їхніми дахами з гофрованого заліза, з їхніми божевільними та розхристаними палісадниками що провисають на всі боки? І розбомблені місцини де пилюка зі штукатурки вихоріє у повітрі та зніт безладно поріс по купі рваного каміння; і місця де бомби пошматували значні ділянки на яких з'явилися огидні,брудні та ниці колонії дерев'яних гуртожитків що швидше схожі на курники? Але все було намарно , він не пам'ятав : ніщо не нагадувало йому про його дитинство окрім серії нерозбірливих та незрозумілих яскраво жвавих картинок , що виникали несподівано без жодних на те причин.

Міністерство Правди - Мініправда, мовою Новосуржу [Новосурж це офіційна мова Океанії . Щоб зрозуміти її структуру та етимологію дивись Додаток в кінці книги.] - разюче відрізнялася від будь-яких інших об'єктів у полі зору. Це була жахливо величезна пірамідальна будівля з блискучого білого бетону, що здіймалася , тераса за терасою, на триста метрів угору. З того місця де стояв Вінстон було дуже легко прочитати, елегантно витиснені на його білій поверхні, три гасла Партії :

ВІЙНА ЦЕ МИР

ВОЛЯ ЦЕ РАБСТВО

БАЙДУЖІСТЬ ЦЕ СИЛА

Міністерство Правди містило,як казали плітки , три тисячі кімнат від першого до останнього поверху, та відповідну за розмірами розгалужену підземну систему. Безладно розкидану по усьому Лондону де було ще лише три такі ж схожі за зовнішнім виглядом та розмірами будівлі. Отже цілком зрозуміло що решта споруд були представниками карликової архітектури та з даху панельного будинку "Перемога" ти міг побачити усю цю четвірку одночасно. Це були домівки чотирьох Міністерств з яких повністю складався державний уряд. Міністерство Правди яке займалося виробництвом новин,освіти, розваг та образотворчого мистецтва. Міністерство Миру яке піклувалося про війну. Міністерство Любові що підтримувало закон та порядок. І Міністерство Достатку що відповідало за економічні справи. Мовою Новосуржу їх називали : Мініправда, Мінімир, Мінілюб та Мінідостаток.

Міністерство Любові було одним з насправді найжахливіших. У ньому взагалі не було вікон. Вінстон ніколи не був усередині Міністерства Любові, навіть за півкілометру не наближався до нього. У це місце неможливо було потрапити окрім як за офіційною справою та при цьому доводилося пройти крізь щільний, заплутаний лабіринт з колючого дроту, крицевих дверей та прихованих кулеметних блоків. Навіть на вулицях що безпосередньо межували з ним блукали горилопикі охоронці у чорній уніформі, озброєні розкладними кийками.

Вінстон різко обернувся. Він надав своєму обличчю виразу спокійного оптимізму , що доцільно було робити стаючи обличчям до телезахисту. Він пішов крізь кімнату до вузенької кухні. Залишаючи Міністерство о цій порі дня він пожертвував своїм ланчем у буфеті та усвідомлював що на кухні з їжі є лише скибка чорного хліба яка не дотягне до завтрашнього сніданку. Він узяв з полиці пляшку з безбарвною рідиною на якій була простенька біла етикетка з написом ДЖИН ПЕРЕМОГА. Воно випромінювало хворобливий, нудотний та маслянистий запах наче китайська рисова горілка. Вінстон наповнив майже повну чайну чашку що стояла поблизу , нервуючи від потрясіння, і жадібно ковтнув його одним великий ковтком неначе ліки.

Миттєво його обличчя стало яскраво-червоним і вода потекла з його очей. Це пійло було неначе азотна кислота, і більш того, під час ковтання він відчув ніби хтось вдарив його з усієї сили по потилиці гумовим кийком. Наступної ж миті, хай там як, пожежа у його шлунку вщухла і світ почав здаватися більш бадьорим, веселим та ясним. Він узяв сигарету зі зіжмаканої пачки з написом "Сигарети Перемога" необачно тримаючи її догори дригом, внаслідок чого тютюн з неї висипався на підлогу. З наступною пощастило більше. Він пішов назад до вітальні та всівся за маленький столик, що стояв зліва від телезахисту. З шухляди столу він дістав ручку для пера, пляшечку чорнил, і товстий, розміром з чверть стандартного листа, записник з червоним задником та мармуровою обкладинкою.

З деяких причин телезахист у вітальні був незвично розташований. Замість того щоб бути розташованим, як це робилося зазвичай, на торцевій стінці, звідки він міг контролювати усю кімнату,його було розташовано на довгій стіні навпроти вікна. З одного боку якої була невеличка ніша у якій зараз знаходився Вінстон, і яка під час будівництва квартири планувалася швидше за все як тримач для книжкових полиць. Сидячі у ніші, добряче позаду, Вінстон був здатен залишатися поза полем зору телезахисту, наскільки вистачало погляду. Він міг бути почутий, звісно, але допоки він знаходився у своїй теперішній позиції його не можна було побачити. Це стало можливим частково через незвичайну географію кімнати яка ніби сама пропонувала йому зробити всі ті речі які він зробив.

Але також це трапилося і через записник якого він щойно дістав зі шухляди. Це був по особливому надзвичайний записник. Його гладенький кремовий папір, трохи пожовклий по краях, був однією з тих речей яку не виготовляли щонайменше останні сорок років. Він міг тільки гадати, хай там як, що цей записник був набагато старіший ніж це.

# data[].attributes.attachment_link.title
1984 - Джордж Орвелл, повний текст твору

# data[].attributes.attachment_link.description
Переклад: Віталій Данмер Частина Перша Глава 1 Стояла ясна та прохолодна квітнева днина, на годинниках пробило тринадцяту годину. Вінстон Сміт , притискуючи підборіддя до грудей щоб сховатися від підступного вітру, швидко ковзнув крізь скляні двері великого панельного будинку що звався "Перемога", але не достатньо швидко щоб завадити вихру з піску та пилюки увійти разом з ним.

# data[].attributes.headline
Історія написання роману

# data[].attributes.subject
Історія написання роману

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Гладій Устина

# data[].attributes.attachment_link.title
«1984» — як жити у світі, де Великий Брат стежить за тобою завжди

# data[].attributes.headline
Цитати з книги

# data[].attributes.subject
Цитати з книги

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Тетяна Жирко

# data[].attributes.attachment_link.title
Цитати Джорджа Орвелла: «1984», «Колгосп тварин»

# data[].attributes.attachment_link.description
Цитат Джорджа Орвелла на просторах інтернету багато. Але ми підібрали найбільш популярні й актуальні цитати, які відгукуються багатьом.

# data[].attributes.headline
Фототека до роману

# data[].attributes.subject
Фототека до роману

# data[].attributes.attachment_link.description
iStock. бесплатно на официальном веб-сайте iStock. Быстрый поиск идеальных векторов, PSD, фото, иконок и графических материалов для ваших проектов.

# data[].attributes.headline
Факти про роман "1984" та Джорджа Орвелла

# data[].attributes.subject
Факти про роман "1984" та Джорджа Орвелла

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
Артефакт | Культура. Історія. Креатив

# data[].attributes.attachment_link.title
«Big Brother is watching you». Факти про роман «1984» та Джорджа Орвелла | Артефакт

# data[].attributes.attachment_link.description
Рендомна підбірка фактів про автора та його знамениту книгу-антиутопію. Про Орвелла
Справжнє ім’я та прізвище англійського письменника Джорджа Орвелла – Ерік Артур Блер. Можливо він родич колишнього прем’єра Британії Тоні Блера? Джордж народився 25 червня 1903 року в Індії, бо його батько служив у одному з департаментів індійської адміністрації Великобританії. Навчатися йому випало у відомому Ітонському коледжі. Це приватна британська школа для хлопчиків, заснована в 1440 році королем Генріхом VI. За час свого існування навчальний заклад випустив 19 прем’єр-міністрів Великої Британії, наприклад Девід Камерон — випускник Ітона. У цьому коледжі викладачем Орвелла був Олдос Гакслі, автор знаменитої антиутопії «Прекрасний новий світ». А приблизно у цей час майбутня дружина Орвелла Елін О’Шонесі була студенткою Джорджа Толкіна, знаменитого автора епічного роману-фентезі «Володар Перстенів». Тоді Орвелл вже знав, що стане письменником. Він захопився текстами Джонатана Свіфта, Ісаака Стерна, Джека Лондон і через них вирішив писати прозу. Після коледжу Орвелл поїхав до Індії. Там він розчарувався у колоніальній системі, Британській імперії та швидко звалив звідти. Потім жив у Парижі, де працював мийником посуду.
У 1933 році він опублікував книгу «Фунти лиха в Парижі і Лондоні». Це було перше видання, яке вийшло під псевдонімом Джордж Орвел. Що означає цей псевдонім? Святий Джордж — це ж покровитель Англії, а Орвел — невеличка річка на півночі країни.
Так він підписував свої романи, які виходили після цього. У 1936 році Орвелл поїхав у Іспанію, де точилася громадянська війна між комуністами, анархістами та націоналістами. Багатьом здавалося, що Джордж Орвелл хейтер комунізму. Та насправді англієць був ще тим комунякою. Але при цьому він ненавидів сталінізм, вважаючи, що революція в Росії пішла в небуття через сталінські методи керівництва, які виявилися ще гіршими, ніж при царизмі. Ці думки автор виклав у книзі «Колгосп тварин», яка була алегорією на радянський лад сталінської доби. Взагалі Орвел багато в чому виявився прогресивним. Він не тільки першим обізвав радянський союз «Колгоспом тварин», а став першим автором, який застосував термін холодна війна в есеї «Ви і атомна бомба», написаному 10 жовтня 1945 року.
Також Джордж став першим письменником, який поставив у один ряд імена Гітлера й Сталіна. Він зробив це у рецензії на книгу нацистського лідера «Майн Кампф». Орвелл активно писав та говорив про спільність тоталітарних методів обох диктаторів. 1943 року, коли Сталін розпустив Комінтерн, аби підкреслити свою відмову від ідеї світової революції і свою лояльність до союзників по антигітлерівській коаліції, Орвелл і написав книгу «Колгосп тварин».
Про книгу «1984»
Головний герой Вінстон Сміта – житель Лондону, дрібний член «Зовнішньої партії». Він працюває в «Міністерстві правди», де займається переписуванням та коригуванням історичних документів. Герой після довгих років життя та роботи в партії раптом усвідомив, що влада всіх обманює і він сам – бидло, він більше не може так жити. Сміт розуміє: цей світ далекий від ідеального, він паскудний. Вінстон починає шукати відповідь на питання чому цей довбаний світ такий і як зробити його кращим?
Герой стає справжнім тобі бунтарем: читає заборонені книги, порушує загальних правил, контактує з Братством – організацією, яка типу виступає проти влади, але насправді є її вигадкою. Він таємно веде щоденник, куди записує думки про владу та суспільство.
Одним з героїв книги є Старший (Великий) Брат – одноосібний лідер держави Океанія, де відбувається дійство. Старший Брат був одним з лідерів революції, що відбулася в Великобританії в п’ятдесятих роках. Становлення одноосібної влади Старшого Брата почалося в 1960 році, з цього часу почалося винищення керівників партії, які безпосередньо брали участь в революції. Прямісінько, як у СРСР в тридцяті роки. Зокрема, в середині шістдесятих були страчені за сфабрикованими звинуваченнями партійні лідери Джонс, Аронсон і Резерфорд, втік з країни Еммануель Голдстейн. До початку 1970-х років Великий Брат став одноосібним правителем Океанії. Після його приходу до влади була повністю переписана історія Океанії, Великий Брат став її головною дійовою особою, одноосібним лідером партії ще з дореволюційних часів. Цей роман перекладений 62 мовами. Проте він здійснив значний вплив і на саму англійську мову. «1984», його термінологія й автор стали специфічними термінами при обговоренні питання приватності і державної безпеки. Так, термін «орвелліанство» став описувати дії або організації, що нагадують про тоталітарне суспільство змальоване у романі, а фраза «Старший Брат пильнує за тобою!» (англ. Big Brother is watching you!) почала позначати будь-який акт спостереження, який сприймається як насильницький.
У 2009 році впливова британська газета «Таймс» оголосила роман «1984» найважливішою книгою, надрукованою за останні 60 років.
Були часи, коли роман «1984» сприймався настільки революційно і здавався настільки політично небезпечним, що був заборонений деякими бібліотеками Сполучених Штатів, не кажучи вже про тоталітарні режими. Роман займає другий номер у Рейтингу 100 найкращих книг усіх часів журналу Ньюсвік. Роман Коржик