# data[].attributes.headline
Луковнікова Влада 9б Електронна музика

# data[].attributes.subject
Луковнікова Влада 9б Електронна музика

# data[].attributes.body
Електронна музика — це термін, що позначає музику, створену з використанням електронного устаткування (синтезаторів, семплерів, комп’ютерів і драм-машин).Вперше термін «електронна музика» з'явився у 1951 в декларації групи музикантів, що працювали в Кельнській студії RTF Elektronische Musik (E.M.A.K.). Будь-який звук, створений за допомогою електричного сигналу, може бути названий електронним. Із розвитком комп’ютерних технологій починають створювати музику за допомогою комп’ютерів.  У 1950-і і 1960-і роки електронні студії були відкриті в різних країнах світу - США, Німеччини, Голландії, Японії, Польщі. У процесі свого історичного розвитку феномен електронної музики отримував різні наукові позначення. Деякі з них, відшліфовуючи згодом, ставали термінами. В цілому термінологічна ситуація в сфері електроакустики залишається на даний момент неоднозначною. Історично в професійному мистецтві електронна музика готували понад двісті років. При тому якщо згадати фольклор з його незліченними прикладами шумовий музики, звуконаслідування природі, з його "дивними" інструментами, що вражають своїми дивними тембрами, то можна сміливо стверджувати, що електронна музика виникла закономірно і є логічним продовженням розвитку світової музичної культури.  Найвидатнішими творцями електронної музики з часів її початку до 70-х років були: Едґар Варез, Олів'є Мессіан, Даріус Мійо, Артур Онеґґер, Яніс Ксенакіс, Карлгайнц Штокгаузен, Джон Кейдж, Луїджі Ноно та інші.

# data[].attributes.headline
Циганок Олександр 9-Б

# data[].attributes.subject
Циганок Олександр 9-Б

# data[].attributes.body
Електронна музика – музика, що створюється та виконується за допомогою електронних технологій. Використання цих технологій на композиц. рівні пов'яз. з поняттями «алгоритмічна композиція», «комп'ютерна композиція», «генерована композиція», на рівні звук. реалізації – з поняттями «електронний синтез звуку», «електронний музичний інструмент», система MIDI (цифр. інтерфейс муз. інструментів), «електронна обробка звуку в реальному часі», «віртуальний інструмент» тощо. Визначал. в понятті «Е. м.» традиційно виступає рівень звук. реалізації, що зумовлює формування в сучас. муз. практиці своєрідне протиставлення акуст. музики (інструм., вокал.)

На зламі ХІХ і ХХ століття у мистецтві з'являються нові течії, які характеризуються руйнуванням класичних традицій та пошуками нових форм і засобів виразності.

Синтезаторами називають як окремі пристрої, що є основою електронних музичних інструментів, так і електронні музичні інструменти. Синтезатор із клавіатурою одержав назву клавішний синтезатор. Синтезатор, у якого немає клавіатури, називається звуковим модулем.

Семплер - електронний музичний інструмент, що відтворює раніше записані взірці звуків - семпли акустичних інструментів або будь-яких інших музичних звуків.

Драм-машина - електронний прилад, розроблений на основі принципу покрокового програмування для створення й редагування повторюваних музичних перкусивних фрагментів.

# data[].attributes.headline
Шарабошкін Матвій

# data[].attributes.subject
Шарабошкін Матвій

# data[].attributes.body
Німе кіно — загальноприйнята назва кінематографа в перші десятиліття його історії, коли фільми виходили на екрани без синхронно записаного звуку. Саме відсутність доступної технічної можливості запису і синхронного відтворення звуку (а не, скажімо, відсутність кольору) виявилося найбільш важливою обставиною, що визначила художню специфіку кінофільмів у цей період.

Відсутність у фільмах усної мови стало каталізатором пошуку нових можливостей організації образотворчого ряду. Завдяки цьому обмеженню склалася «німа» школа викладу складного сюжету засобами монтажу, з'явилися титри, основою акторської гри став специфічний вид пантоміми.

До початку 1920-тих років «німе кіно» отримало широкий набір художніх засобів, які зумовили одночасний розвиток декількох напрямків кінематографа як мистецтва — російського драматичного Євгена Бауера, німецький кіноекспресіонізм (Роберт Віне, Фрідріх Вільгельм Мурнау, Фріц Ланґ, Пауль Лені та ін.), американська оповідна школа (Девід Ворк Ґріффіт, Томас Інс та ін.) і радянська школа документально-художнього фільму (Дзиґа Вертов).

Головна сторінка
Актори німого кіно
Народження кіно
Особливості німого кіно
Історія німого кіно
Історія Радянського німого кіно
Історія Радянського німого кіно
Карта сайта
Народження кіно‎ > ‎
Особливості німого кіно
Специфічною особливістю німих фільмів є використання титрів (інтертітров) - текстових вставок, які давали пояснення по сюжету, відтворювали репліки персонажів або навіть коментували те, що відбувається для аудиторії. Титри з'явилися в кіно не відразу, і функція їх з часом суттєво змінювалася. Вони використовувалися як заголовки монтажних частин, як заміна звукової мови, як засіб викладу сюжету і зв'язування окремих сюжетних фрагментів і так далі. Спочатку фільми продавалися для прокату без вмонтованих титрів - прокатник отримував тільки текст, який міг надрукувати і вставити у фільм на свій розсуд (наприклад, перевести титри на іншу мову), на плівці в цьому випадку початок титру позначалося косим хрестом з номером титру. В Росії на початку XX століття існували тіровочние майстерні, які виконували для прокатників виготовлення монтажних фрагментів з інтертітрамі. З часом титри були осмислені як естетично важлива частина фільму, вони спеціально оформлялися і організовувалися з рештою матеріалом. Крім того, титри часто тонувати кольором.

Про німому кіно
Німе кіно - найчистіша форма кінематографа.Йому, звичайно, не вистачає звуку людського голосу і шумів. Але їх додавання не викупив тих необоротних наслідків, які спричинило за собою.Якщо раніше не вистачало одного тільки звуку, то з його введенням ми позбулися всіх досягнень, завойованих чистим кінематографом.

Альфред Хічкок
У міру розширення художніх засобів німого кіно з'явилася також можливість створювати повнометражні фільми без інтертітров; це було характерно насамперед для німецької "камерної драми", найбільш важливим прикладом якої є фільм Мурнау " Остання людина ".

Образотворчі та художні можливості німого кіно були надзвичайно високі. Виробився абсолютно особливий неповторний стиль спілкування з глядачем за допомогою міміки і жестів. Виразність рухів деяких акторів німого кіно навряд чи може бути перевершена навіть в сучасному звуковому кіно. Крім того, кіносеанси на початку XX століття не були повністю беззвучні - зазвичай показ кіно мав музичний супровід на фортепіано. Професія піаніста в кінотеатрі називалася "Тапер". Багато мелодії з репертуару таперів того часу дійшли і до нас.

Тим не менш, поширена помилка, що німі фільми були примітивні. Причиною розповсюдження цього омани в середині XX століття називають те, що німі фільми часто тоді демонструвалися на підвищеній швидкості (наприклад, фільми, зняті із швидкістю 16 кадрів в секунду, показувалися на швидкості 24 кадри в секунду), і те, що більшість збережених німих фільмів опинилися в технічно поганому стані.

У студії " Гомін "вже починаючи з 1902 безперервно експериментували в галузі створення звукового кіно. Проблема синхронізації зображення та голоси вирішувалася шляхом з'єднання на одній осі спочатку кінопроектора і фонографа і потім грамофона.

Цим же шляхом у своїх пошуках просувався Чарльз Урбан. Однак складність створювалися апаратів обмежувала сферу їх практичного застосування.

Про німому кіно
В кінці епохи кіно великі кінематографісти - практично всі - досягли рівня, близького до досконалості. Введення звуку поставило їх досягнення під загрозу. Справа в тому, що в той період блискучу майстерність чудових художників відтіняла жалюгідне розпуста інших, і люди малодостойние потихеньку витіснялися з професії. Тепер же з приходом звуку сірість благополучно повернулася на свої позиції.

Франсуа Трюффо
Звук став супроводжувати кінопокази лише в другій половині 1920-х років, коли в США, Німеччині та СРСР були створені придатні для широкого використання системи звукового супроводу фільмів. Першим звуковим фільмом, що вийшов в широкий прокат, стала американська кінокартина "Співак джазу "(The Jazz Singer, 1927), однак переважне виробництво німих фільмів продовжувалося ще як мінімум рік, звукові фільми стали переважати на екранах США лише в 1929 році. Перший радянський звуковий художній фільм - "Путівка в життя" ( 1931).

# data[].attributes.headline
Дудка Варвара 

# data[].attributes.subject
Дудка Варвара 

# data[].attributes.body
Вперше термін «електронна музика» з'явився у 1951 в декларації групи музикантів, що працювали в Кельнській студії,ЕЛЕКТРО́ННА МУ́ЗИКА – музика, що створюється та виконується за допомогою електронних технологій. Використання цих технологій на композиц. рівні пов'яз. з поняттями «алгоритмічна композиція», «комп'ютерна композиція», «генерована композиція», на рівні звук. реалізації – з поняттями «електронний синтез звуку», «електронний музичний інструмент», система MIDI (цифр. інтерфейс муз. інструментів), «електронна обробка звуку в реальному часі», «віртуальний інструмент» тощо. Визначал. в понятті «Е. м.» традиційно виступає рівень звук. реалізації, що зумовлює формування в сучас. муз. практиці своєрідне протиставлення акуст. музики (інструм., вокал.) та Е. м.

Появі Е. м. як самост. напряму сучас. муз. культури (існує від кін. 1940-х рр.) передувало формування нового муз.-естет. мислення та багаторіч. процес застосування електр. та електрон. технологій для створення електромех. інструментів та пристроїв звукозапису.

# data[].attributes.headline
Різниченко Вероніка 

# data[].attributes.subject
Різниченко Вероніка 

# data[].attributes.body
Професія режисера зародилася в другій половині XIX століття. До цього сценічними постановками могли займатися самі актори або ж сценаристи. З тих пір багато чого змінилося, істотно розширилися знання про режисуру, з'явилося безліч спеціалізацій і сфер застосування режисерської професії. Тепер режисери можуть займатися не тільки класичними постановками, але й знімати рекламу, організовувати свята, заходи і т.п.

Режисер (франц. Régisseur, від лат. Rego - керую) - працівник видовищних видів мистецтв (театр, кіно, телебачення, цирк, естрада). Режисер здійснює постановку п'єси (інсценування, опери, балету, концертної або циркової програми) на сценічному майданчику. В сучасних видовищних мистецтвах часто називається режисером-постановником або просто постановником. Режисер, який керує творчою роботою всього театру (або іншого видовищного колективу), називається головним режисером.

Функцій в режисера в сучасному театрі дуже багато: він здійснює весь комплекс робіт з організації як творчого, так і технічного процесу підготовки вистави або програми. Режисер - найголовніша людина на сценічному або знімальному майданчику. Він є організатором, менеджером, творчим керівником і натхненником для всієї акторської групи.

У професії режисера гармонійно зливається творчий талант і художнє бачення зі здібностями керівника і наставника. Адже режисер повинен добре відчувати не тільки мистецтво, але і людину.

Переваги професії: престиж професії, можливості творчої реалізації.

​

# data[].attributes.headline
Різниченко Вероніка 9б

# data[].attributes.subject
Різниченко Вероніка 9б

# data[].attributes.body
Специфічною особливістю німих фільмів є використання титрів (інтертитрів) — текстових вставок, які давали пояснення по сюжету, відтворювали репліки персонажів або навіть коментували те, що відбувається для аудиторії. Титри з'явилися в кіно не відразу, і їхня функція з часом істотно змінювалася. Вони використовувалися як заголовки монтажних частин, як заміна звукової мови, як засіб викладу сюжету і зв'язування окремих сюжетних фрагментів і так далі. Спочатку фільми продавалися для прокату без вмонтованих титрів — прокатник отримував тільки текст, який міг надрукувати і вставити у фільм на свій розсуд (наприклад, перекласти титри на іншу мову), на плівці у цьому випадку початок титру позначався косим хрестом із номером титру. На початку XX століття існували титрувальні майстерні, які виконували для прокатників виготовлення монтажних фрагментів з інтертитрами. З часом титри були осмислені як естетично важлива частина фільму, вони спеціально оформлялися й організовувалися з іншим матеріалом. Крім того, титри часто тонувалися кольором.

# data[].attributes.headline
Мішина Анастасія 

# data[].attributes.subject
Мішина Анастасія 

# data[].attributes.body
Образотворчі і художні можливості німого кіно були надзвичайно високі. Виробився абсолютно особливий неповторний стиль спілкування з глядачем за допомогою міміки і жестів. Виразність рухів деяких акторів німого кіно навряд чи може бути перевершена навіть у сучасному звуковому кіно. Крім того, кіносеанси на початку XX століття не були повністю беззвучні — зазвичай показ кіно мав музичний супровід на фортепіано. Професія піаніста в кінотеатрі називалася «тапер». Багато мелодій з репертуару таперів того часу дійшли і до нас.

# data[].attributes.headline
Кінематограф: цілісність зображення і звуку

# data[].attributes.subject
Кінематограф: цілісність зображення і звуку

# data[].attributes.body
Кириченко Милена
Німе кіно - найчистіша форма кінематографа.Йому, звичайно, не вистачає звуку людського голосу і шумів. Але їх додавання не викупив тих необоротних наслідків, які спричинило за собою.Якщо раніше не вистачало одного тільки звуку, то з його введенням ми позбулися всіх досягнень, завойованих чистим кінематографом.

# data[].attributes.headline
Полховська Сюзанна 

# data[].attributes.subject
Полховська Сюзанна 

# data[].attributes.body
Особливості німого кіно
Спочатку фільми продавалися для прокату без вмонтованих титрів — прокатник отримував тільки текст, який міг надрукувати і вставити у фільм на свій розсуд (наприклад, перекласти титри на іншу мову), на плівці у цьому випадку початок титру позначався косим хрестом із номером титру.Німе кіно — загальноприйнята назва кінематографа в перші десятиліття його історії, коли фільми виходили на екрани без синхронно записаного звуку.
перше німе кіно в світі
У 1888 році режисер Луї Ле Пренс зняв перший в історії фільм на плівці — «Сцена в саду Роундгей». Наприкінці 1888 року Лепренс зняв «Рух транспорту через міст Лідс».

# data[].attributes.headline
Третьякова Маріна 9а

# data[].attributes.subject
Третьякова Маріна 9а

# data[].attributes.body
Специфічною особливістю німих фільмів є використання титрів (інтертітров) - текстових вставок, які давали пояснення по сюжету, відтворювали репліки персонажів або навіть коментували те, що відбувається для аудиторії. Титри з'явилися в кіно не відразу, і функція їх з часом суттєво змінювалася. Вони використовувалися як заголовки монтажних частин, як заміна звукової мови, як засіб викладу сюжету і зв'язування окремих сюжетних фрагментів і так далі. Спочатку фільми продавалися для прокату без вмонтованих титрів - прокатник отримував тільки текст, який міг надрукувати і вставити у фільм на свій розсуд (наприклад, перевести титри на іншу мову), на плівці в цьому випадку початок титру позначалося косим хрестом з номером титру. В Україні на початку XX століття існували тіровочние майстерні, які виконували для прокатників виготовлення монтажних фрагментів з інтертітрамі. З часом титри були осмислені як естетично важлива частина фільму, вони спеціально оформлялися і організовувалися з рештою матеріалом. Крім того, титри часто тонувати кольором.

# data[].attributes.headline
Субота Олександр 9Б

# data[].attributes.subject
Субота Олександр 9Б

# data[].attributes.body
Німе кіно — загальноприйнята назва кінематографа в перші десятиліття його історії, коли фільми виходили на екрани без синхронно записаного звуку. Саме відсутність доступної технічної можливості запису і синхронного відтворення звуку (а не, скажімо, відсутність кольору) виявилося найбільш важливою обставиною, що визначила художню специфіку кінофільмів у цей період

# data[].attributes.headline
Малигон Иван 9Б

# data[].attributes.subject
Малигон Иван 9Б

# data[].attributes.body
Специфічною особливістю німих фільмів є використання титрів — текстових вставок, які давали пояснення по сюжету, відтворювали репліки персонажів або навіть коментували те, що відбувається для аудиторії. Титри з'явилися в кіно не відразу, і їхня функція з часом істотно змінювалася. Вони використовувалися як заголовки монтажних частин, як заміна звукової мови, як засіб викладу сюжету і зв'язування окремих сюжетних фрагментів і так далі. Спочатку фільми продавалися для прокату без вмонтованих титрів — прокатник отримував тільки текст, який міг надрукувати і вставити у фільм на свій розсуд (наприклад, перекласти титри на іншу мову), на плівці у цьому випадку початок титру позначався косим хрестом із номером титру. На початку XX століття існували титрувальні майстерні, які виконували для прокатників виготовлення монтажних фрагментів з інтертитрами. З часом титри були осмислені як естетично важлива частина фільму, вони спеціально оформлялися й організовувалися з іншим матеріалом. Крім того, титри часто тонувалися кольором.

# data[].attributes.headline
Луковнікова Влада 9б

# data[].attributes.subject
Луковнікова Влада 9б

# data[].attributes.body
Німе кіно – це загальна назва кінематографа, коли фільми були без синхронно записаного звуку. Відсутність усної мови тоді була не перешкодою, а каталізатором пошуку нових можливостей:

- Доповнення сюжету титрами;
- Характерний вид пантоміми;
- Експериментальні засоби монтажу.

Перший масштабний показ кіно
Становлення кінематографа у Франції пов'язане з ім'ям братів Огюста та Луї Люм'єрів. Усі їхні фільми були зняті нерухомою камерою. Перший публічний показ кіно відбувся 28 грудня 1895 року на бульварі Капуцинів у Парижі. Глядачі змогли побачити 10 фільмів, загальною тривалістю 20 хвилин.

Один з перших німих фільмів "Прибуття", 1896 рік

Довжина перших німих фільмів становила 50 футів, це трошки більше 15 метрів, та вони тривали менше хвилини екранного часу.

Специфічна особливість німих фільмів – це титри, які з'явились не одразу, вони відтворювали репліки персонажів або навіть коментували те, що відбулося на екрані. Цікавий факт, спочатку фільми продавалися для прокату без вмонтованих титрів – прокатник отримував тільки текст, який міг надрукувати та вставити у фільм на свій розсуд.

На сьогодні збереглося не більше 25% німих фільмів, створених в ту епоху, адже з появою звуку в кіно більшість прокатників визнали непотрібним зберігання німих кінострічок. Тому більшість із них утилізували.

# data[].attributes.headline
Анічкін Дмитро 9-Б

# data[].attributes.subject
Анічкін Дмитро 9-Б

# data[].attributes.body
Епоха німого кіно - досить яскравий період, з ним пов`язано безліч імен геніальних акторів, творчість яких цікаво навіть сьогодні. Також в цей період режисери винайшли характерні прийоми постановки кадрів і акторської гри. Донести до глядачів емоції, і сенс того, що відбувається без звуку було досить складно. Щоб робити це віртуозно, був потрібний справжній талант.

Німе кіно - найчистіша форма кінематографа.Йому, звичайно, не вистачає звуку людського голосу і шумів. Але їх додавання не викупив тих необоротних наслідків, які спричинило за собою.Якщо раніше не вистачало одного тільки звуку, то з його введенням ми позбулися всіх досягнень, завойованих чистим кінематографом.

# data[].attributes.headline
Матвієнко Єгор 9А

# data[].attributes.subject
Матвієнко Єгор 9А

# data[].attributes.body
Цікава інформація про епоху німого кіно.
Кіно дуже довго не мало назви. Його називали по-різному – «кіномо-, хромо-, фоно-, мега-, скопограф», «ілюзіон», «кікі», «кінемоша» або «кінемошка». Єдине, що дожило до наших днів – це слово «кіношка». А слово «кіно» прийшло з Німеччини.
Огюст Люм'єр, спільно зі своїм братом Луї Жаном, вважається родоначальником кіно, засновником французької кіноіндустрії та кінорежисури, вони до кіно ставилися з деякою зневагою і не бачили в ньому майбутнього. Вони вважали, що кіно – це лише балаганна розвага, яка залишиться в рамках «коротких сценок життя», і інтерес людей до нього швидко пройде.
Німе кіно – це загальноприйнята назва кінематографа в перші десятиліття його існування, коли фільми виходили на екран без звукового супроводу.
На початку 20 століття фільми вже не можна було назвати абсолютно беззвучними. Гру акторів супроводжувала гра фортепіано. Музикант акомпанував прямо в кінотеатрі і мав професію, звану «тапер». Використання титрів – це одна з головних особливостей німого кіно. За допомогою текстових вставок глядачі отримували пояснення, коментарі або читали репліки персонажів.
80% американських фільмів ери німого кіно безповоротно загублені. Частина з них була знищена в результаті пожеж на кіностудіях. Але ще більше – спеціально, просто від того , що на складах закінчувалося місце, яке потрібно було звільнити для нових плівок.

# data[].attributes.headline
Бароко: архітектура, скульптура.

# data[].attributes.subject
Бароко: архітектура, скульптура.

# data[].attributes.body
Кошарна Женя

# data[].attributes.headline
Стиль бороко він парадний, урочистий пишний. Архітектура бароко— багата на скульптурний: декор: розгорнуті колонади, пілястри, багато яросні куполи, теломони( атланти),маскорони.

# data[].attributes.subject
Стиль бороко він парадний, урочистий пишний. Архітектура бароко— багата на скульптурний: декор: розгорнуті колонади, пілястри, багато яросні куполи, теломони( атланти),маскорони.

# data[].attributes.headline
Борощук Богдан 9-Б 

# data[].attributes.subject
Борощук Богдан 9-Б 

# data[].attributes.body
Бароко – один з найпопулярніших напрямків у мистецтві, що зародилося в Італії на рубежі сімнадцятого і вісімнадцятого століть, а також назва історичної епохи. Представляємо цікаві факти про бароко.
Стиль бароко зародився в Італії. Спочатку він користувався популярністю лише в Римі, Флоренції, Венеції, а потім поширився поті по всіх країнах світу.
Раніше моряки називали бароко перлини, що мали неправильну форму.
Характеристика людини.

У шістнадцятому столітті фальшиві, брехливі і незграбні або химерні люди називалися бароко.
Перше вживання.

У перший раз термін був використаний в галузі архітектури. Далі він був використаний літератором Ніцше в кінці 70-х років дев’ятнадцятого століття, але офіційно в літературу він був введений швейцарським філологом Вельфлином в кінці 80-х років того ж століття

# data[].attributes.headline
Білий Ілля 8б

# data[].attributes.subject
Білий Ілля 8б

# data[].attributes.body
Головний акцент стилю "бароко"- це використання позолоти. Вперше термін "бароко" був застосований в області архітектурних споруд. В літературі він став використовуватися в 1878 р. Фрідріхом Ніцше. Найбільш відомою "спадщиною" бароко є Версаль в Парижі. Найпершою будовою в стилі бароко вважається церква Іль Джезу (побудована в 1575 році)

# data[].attributes.headline
Красман Вероніка 8-Б 

# data[].attributes.subject
Красман Вероніка 8-Б 

# data[].attributes.body
Бароко виникло і набуло великого розвитку в Італії, замінивши прості і ясні форми мистецтва Раннього і Високого Відродження. Пов'язане з дворянською культурою часів розквіту абсолютизму, бароко було покликане прославляти знать і церкву.Особливо стилем бароко переймалися єзуїти. Бароко, завдяки їх зусиллям, поширилося тодішнім світом і навіть іноді називалося стилем єзуїтів.

# data[].attributes.headline
Крупенко Дарина 8-Б 

# data[].attributes.subject
Крупенко Дарина 8-Б 

# data[].attributes.body
1. За однією з версій історія архітектури бароко почалась у Римі зі зведенням однієї з найбільш відомих церков Іль-Джезу, яка знаходиться на однойменній площі в центрі міста.

2. Архітектура і скульптура в бароко йдуть рука об руку. Багато митців таких як Лоренцо Берніні, були майстрами обох напрямків. Динамічні ефекти архітектури бароко тоді намагались максимально підкреслити декоративними скульптурами.

3. Один з найбільш ранніх зразків архітектури бароко в Україні знаходиться у Львові - Церква Стрітення Господнього архітектор Джованні Баттіста, яку почали зводити ще у 1642 році.

4. У всіх великих європейських країнах в період бароко з'явились дивовижні художники, а коріння живопису епохи бароко бере свій початок в Італії з робіт Гвідо Рені та П'єтро да Кортона.

5. Саме в Італії живопис в стилі бароко найдовше займав головні позиції в мистецтві — близько 250 років.

# data[].attributes.headline
1. За однією з версі

# data[].attributes.body
1. За однією з версій історія архітектури бароко почалась у Римі зі зведенням однієї з найбільш відомих церков Іль-Джезу, яка розташована на однойменній площі в центрі міста.
2. Архітектура і скульптура в бароко йдуть рука об руку. Багато митців таких як Лоренцо Берніні, були майстрами обох напрямків. Динамічні ефекти архітектури бароко тоді намагались максимально підкреслити декоративними скульптурами.

3. Один з найбільш ранніх зразків архітектури бароко в Україні розташована у Львові - Церква Стрітення Господнього архітектор Джованні Баттіста, яку почали зводити ще у 1642 році.
4. У всіх великих європейських країнах в період бароко з'явились дивовижні художники, а коріння живопису епохи бароко бере свій початок в Італії з робіт Гвідо Рені та П'єтро да Кортона.
5. Саме в Італії живопис в стилі бароко найдовше займав головні позиції в мистецтві — близько 250 років.
6. В багатстві різноманітності живопису бароко жодна інша нація в Європі не може змагатися з Нідерландами. Серед видатних художників були Рембрандт, Дейк, Остаде, Рейсдал та багато інших.

# data[].attributes.headline
Данилюк Поліна 8-а 

# data[].attributes.subject
Данилюк Поліна 8-а 

# data[].attributes.body
Архітектура бароко відрізняється просторовим розмахом, плавністю й складним поєднанням криволінійних форм. Фасади споруд прикрашені вигадливим орнаментом, мушлями, людськими постатями в античному одязі. Часто зустрічаються розгорнуті колонади, пілястри. Куполи набувають складних форм, стають багатоярусними.10

За однією з версій історія архітектури бароко почалась у Римі зі зведенням однієї з найбільш відомих церков Іль-Джезу, яка розташована на однойменній площі в центрі міста.

Архітектура і скульптура в бароко йдуть рука об руку. Багато митців таких як Лоренцо Берніні, були майстрами обох напрямків. Динамічні ефекти архітектури бароко тоді намагались максимально підкреслити декоративними скульптурами

Один з найбільш ранніх зразків архітектури бароко в  Україні розташована у Львові - Церква Стрітення Господнього архітектор Джованні Баттіста, яку почали зводити ще у 1642 році

У всіх великих європейських країнах в період бароко з'явились дивовижні художники, а коріння живопису епохи бароко бере свій початок в Італії з робіт Гвідо Рені та П'єтро да Кортона

Саме в Італії живопис в стилі бароко найдовше займав головні позиції в мистецтві — близько 250 років.

В багатстві різноманітності живопису бароко жодна інша нація в Європі не може змагатися з Нідерландами. Серед видатних художників були Рембрандт, Дейк, Остаде, Рейсдал та багато інших.

# data[].attributes.headline
Фєінберг Діана 9-А

# data[].attributes.subject
Фєінберг Діана 9-А

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
Korali.info (Коралі.інфо) - український жіночий журнал

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Перших 30 років кіно існувало без звуку. Так-так - технічні можливості того часу не могли зробити так, щоб фільми виходили на екрани із синхронно записаним звуком. Через це в кіно з'явилась своя неповторна специфіка - надто емоційні жести акторів, міміка, вияв емоцій і рухливість. Виразність рухів деяких акторів німого кіно навряд чи може бути перевершена навіть в сучасному звуковому кіно.

Усе, що автори фільмів хотіли пояснити додатково - писали у титрах. Аби не було так тихо, у залі перед глядачами садили тапера - музиканта, котрий супроводжував німе кіно грою на фортепіано. Для фільмів спеціально підбирали мелодії залежно від розвитку сюжету - повільні, романтичні чи швидкі й динамічні.

Багато мелодій з репертуару таперів того часу дійшли і до нас.

Так, на початок 1920-х років "німе кіно" отримало широкий набір художніх засобів, які зумовили паралельний розвиток декількох напрямів кінематографа як мистецтва. Найпринциповішими виявились німецькі експресіоністи, американська оповідна школа та радянська школа, в якій значну роль зіграв українець Олександр Довженко.

Звук став супроводжувати кінопокази лише в другій половині 1920-х років, коли в США, Німеччині та СРСР створили відповідні системи звукового супроводу. Перший вітчизняний звуковий художній фільм - "Путівка в життя" (1931).

Вважають, що чорно-біле німе кіно, з його характерним мерехтінням і поганою якістю зображення, все ж таки володіє якимсь шармом, заворожуючи кіноманів навіть в наші дні.

Ось декотрі знамениті фільми німого кіно : "Вогні великого міста" (США, 1931), "Носферату" (Німеччина, 1922), "Золота лихоманка" (США, 1925), "Броненосець Потьомкін" (СРСР, 1925), "Наполеон" (Франція, 1927), "Великий парад" (США, 1925), "Остання людина" (Німеччина, 1924).

Звичайно, іконою німого кіно по праву вважають Чарлі Чапліна - легендарного англійського та американського кіноактора і кінорежисера першої половини XX століття. Він правдиво визнаний одним із найкращих коміків в історії світового кіно, тричі нагороджений премією "Оскар".

Чарлі Чаплін грав ролі, писав сценарії, продюсував власні фільми. Чаплін був одним із класиків ери німого кіно. За свою кар'єру, яка тривала понад 65 років, він пройшов шлях від вікторіанських сцен британських мюзик-холів до Голлівуду - центру світового кіномистецтва.

Є й інші знамениті персони епохи німого кінематографа: Бастер Кітон, Мері Пікфорд, Всеволод Пудовкин, Олександр Довженко.

До речі, саме О. Довженку, класикові світового кінематографу, належать такі знамениті українські фільми, як "Ягідка кохання" (1926), "Звенигора" (1928), "Арсенал" (1929), "Земля" (1930).

Ось як про перші фільми висловився Альфред Гічкок: "Німе кіно - найчистіша форма кінематографу. Йому, звичайно, не вистачає звуку людського голосу і шумів.

Та додавання їх не спокутувало б тих незворотних наслідків, які воно спричинило за собою. Якщо раніше не вистачало одного тільки звуку, то з його введенням ми позбулися всіх досягнень, завойованих чистим кінематографом"

Сказав своє слово про німе кіно і Франсуа Трюффо: "Наприкінці епохи німого кіно великі кінематографісти - практично всі - досягли рівня, близького до досконалості. Введення звуку поставило їхні досягнення під загрозу. Справа в тому, що у той період блискучу майстерність чудових художників відтінював жалюгідний примітивізм інших, і люди недостойні потроху витіснялися з професії. Згодом же, з появою звуку сірість благополучно повернулася на свої позиції".
Підготовано за інтернет-джерелами
Вам сподобалася стаття? Підтримайте україномовне видання: Ваша допомога дозволить нам працювати для Вас і надалі!

➡ Приват 4149629353047269

➡ Monobank: 4441114410047144

➡ PayPal: uimcbiz@gmail.com

➡ Patreon https://www.patreon.com/uimc

Дякуємо!

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
чарлі чаплін

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
олександр довженко

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
"ягідка кохання" (1926)

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
альфред гічкок

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
франсуа трюффо

# data[].attributes.attachment_link.description
Перших 30 років кіно існувало без звуку. Так-так - технічні можливості того часу не могли зробити так, щоб фільми виходили на екрани із синхронно записаним звуком. Через це в кіно з'явилась своя неповторна специфіка - надто емоційні жести акторів, міміка, вияв емоцій і рухливість.

# data[].attributes.headline
Мішина Анастасія 

# data[].attributes.subject
Мішина Анастасія 

# data[].attributes.body
Звукорежисе́р або звукоінжене́р (англ. audio чи англ. sound engineer) — творча професія, пов'язана з обробкою звуку: записом, обробкою, відтворенням звуку за допомогою технічних засобів звукових студій — та необхідна в таких галузях, як звукозапис, радіо і телебачення, озвучування фільмів, обслуговування концертів, обробка. Також так називають людей, які зводять звук з відео.
Звукорежисером у кінематографі є учасник знімальної групи, керівний звуковим цехом. Він займається записом звуку, працюючи безпосередньо з мікрофоном-оператором. У завдання звукорежисера входить створення озвучення (фонограми) фільму згідно з ідейно-художнім задумом автора сценарію та режисера.

# data[].attributes.headline
Матвієнко Єгор 9А

# data[].attributes.subject
Матвієнко Єгор 9А

# data[].attributes.body
Над фільмом працює музичний цех, не менший, ніж художній. Адже звук у кіномистецтві має таке саме значення, як і зображення.
Відповідно до сценарію і задуму режисера кінокомпозитор пише музику

Звукорежисер створює звукові образи, керує музичними редакторами

Звукооператорами і звукоінженерами — фахівці з обслуговування звукового обладнання.

Саунд-дизайнер створює звукові ефекти, які не мають відповідного аналога в природі.

Монтажер звуку синхронно зображенню поєднує всі звукові компоненти фільму: записані музичні фрагменти, репліки й інші звуки (шерехтіння, тупотіння, сміх, постріли, гомін тощо).

# data[].attributes.headline
Артист, художник, письменник, поет, співак, режисер театру і кіно, танцюрист, хореограф, музикант - майстри цих професій створюють духовні цінності, дарують емоції і враження.

# data[].attributes.subject
Артист, художник, письменник, поет, співак, режисер театру і кіно, танцюрист, хореограф, музикант - майстри цих професій створюють духовні цінності, дарують емоції і враження.

# data[].attributes.body
Міщенко Варвара

# data[].attributes.headline
Анічкін Дмитро 9 - Б

# data[].attributes.subject
Анічкін Дмитро 9 - Б

# data[].attributes.body
Кіно-Композитор.Звукооператор – це спеціаліст, що керує роботою щодо створення і здійснення звукового вирішення фільму у відповідності із загальним художнім задумом. Ø Звукоінженер – фахівець з обслуговування звукового обладнання. Звукорежиссер - це фахівець, який за допомогою технічних звукових засобів здійснює запис, відтворення, обробку, і зведення різних звукових компонентів. Це творча професія, адже звукорежисер завжди створює художній звуковий образ, формує драматургію і концепцію звуку, а також створює нові звуки і займається їх обробкою.

# data[].attributes.headline
Шарабошкін Матвій

# data[].attributes.subject
Шарабошкін Матвій

# data[].attributes.body
Співвітчизниками Огюстом та Луї Люм’єрами апарата, завдяки якому з’явилась можливість проекції рухомих фотографічних зображень на екран, привели в 1895 році до появи кіно. У Парижі в «Гран кафе» на бульварі Капуцинок 28 грудня 1895 року відбувся перший публічний платний сеанс «Сінематографа братів Люм’єр». Глядачі столиці Франції побачили перший фільм — «Вихід робітників із фабрики». Саме цю подію прийнято вважати датою народження кінематографа.

Цей дивовижний винахід, значення якого співмірне хіба що зі значенням винайдення книгодрукування, дуже швидко почав розповсюджуватися не тільки Європою, а й Америкою і за досить короткий термін досягнув величезних результатів щодо можливостей виразових засобів, здатності впливати на світ і людей.

ФАКТ

В історії збереглися імена десятків винахідників системи відтворення тривалого рухомого зображення, які працювали в різних країнах (найвідоміші з-поміж них англієць Едвард Майбрідж і француз Етьєн-Жюль Марей), але їхні винаходи через фінансові або технічні проблеми здебільшого не було доведено до кінця.

Першою успішною кінематографічною системою були два пристосування: кінетограф («записує рух») — пристрій, що знімає, та кінетоскоп («показує рух») — пристрій, що відтворює. їх винайшли американський учений Томас Едісон та інженер Вільям Діксон. Патент на цей винахід було видано 14 березня 1893 року, а перший комерційний сеанс відбувся 14 квітня 1894-го. З огляду на це Едісона й Діксона можна було б вважати винахідниками кіно, але кінетоскоп було розраховано тільки на індивідуальний перегляд, що, очевидно, не дозволило публіці того часу розгледіти в ньому щось більше, ніж простий атракціон.

# data[].attributes.headline
Історія Вважають, що історичні корені органу — у конструкції флейти Пана. Ряд трубок різної довжини, зв'язані в єдиний ряд, надали можливість музикантам видавати звуки різної висоти дмухаючи почергово в потрібні отвори.

# data[].attributes.subject
Історія Вважають, що історичні корені органу — у конструкції флейти Пана. Ряд трубок різної довжини, зв'язані в єдиний ряд, надали можливість музикантам видавати звуки різної висоти дмухаючи почергово в потрібні отвори.

# data[].attributes.body
Кошарна 8а

# data[].attributes.headline
Данилюк Поліна 8-а

# data[].attributes.subject
Данилюк Поліна 8-а

# data[].attributes.body
Орга́н  – один із найдавніших музичних інструментів. Його історія налічує кілька тисяч років. Гуго Ріман вважав, що родоначальником органу є стародавня вавилонська волинка (XIX ст. до н.е.): «Хутро надувалася через трубку, а з протилежного кінця знаходився корпус із дудками, що мають, без сумніву, язички і по кілька отворів».

Вважається, що орга́н (водяний орган, гідравлос) винайшов грек Ктесібій, що жив в Олександрії Єгипетській у 296-228 рр. до н.е. Зображення схожого інструменту є на одній монеті або жетоні часів Нерона.
Органи великих розмірів з’явилися в IV ст., більш-менш удосконалені органи – у VII та VIII ст. Папі Віталіану традиція приписує введення органу в католицьке богослужіння. У VIII ст. Візантія славилася своїми органами.

Мистецтво будувати органи розвинулося і в Італії, звідки в IX ст. їх виписували до Франції. Пізніше це мистецтво розвинулося в Німеччині. Значного поширення в західній Європі орган набув починаючи з XIV ст. Середньовічні органи, порівняно з більш пізніми, були грубої роботи; ручна клавіатура, наприклад, складалася з клавіш шириною від 5 до 7 см, відстань між клавішами сягала 1,5 см. Вдаряли по клавішах не пальцями, як тепер, а кулаками. У XV ст. були зменшені клавіші і збільшено число труб.Найдавнішим зразком середньовічного органу з відносно цілісною механікою (труби не збереглися) вважається орган із Норрланда (церковний прихід на острові Готланд у Швеції). Цей інструмент зазвичай датується 1370-1400 рр., хоча деякі дослідники сумніваються у такому ранньому датуванні. Наразі Норрландський орган зберігається в Національному історичному музеї в Стокгольмі.

# data[].attributes.headline
Полховська Сюзанна 9-А 

# data[].attributes.subject
Полховська Сюзанна 9-А 

# data[].attributes.body
Найкращий фільм року», за останні 10 років.
«Промова короля» (2010)
«Артист» (2011)
«Арго» (2012)
«12 років рабства» (2013)
«Бердмен» (2014)
«У центрі уваги» (2015)
«Місячне сяйво» (2016)
«Форма води» (2017)

# data[].attributes.headline
Мороховець Михайло 9-б

# data[].attributes.subject
Мороховець Михайло 9-б

# data[].attributes.body
За 200 років досліджень, вчені не дійшли єдиної думки, що робить скрипки, створені Антоніо Страдіварі, Джузеппе Гварнері та іншими майстрами з Італії 18-го століття, такими унікальними. Серед можливих пояснень були і якість деревини, і секретні склади лаку для покриття дерева. Але зараз вчені дійшли висновку, що виробники обробляли свої інструменти сумішами мінералів, деякі з яких були виявлені вперше, повідомляє Forbes

Антоніо Страдіварі (1644-1737) за своє життя створив близько 1200 скрипок. Сьогодні залишилося близько 600 скрипок Страдіварі, кожна з яких може коштувати 10 мільйонів доларів.

Дослідження слідів хімікатів, що збереглися в деревині скрипок, підтвердило, що виробники інструментів обробляли їх розчинами мінералів, і деякі з них були ідентифіковані вперше.

# data[].attributes.headline
Білий Ілля 8-б

# data[].attributes.subject
Білий Ілля 8-б

# data[].attributes.body
Орган - це духовий клавішний інсрумент. У 666 році Папа Римський Віталіан увів орган до християнської церкви. Музикант, який грає на органі - органіст. Концертний зал в Атлантік - Сіті (США) славиться тим, що його головний орган вважається найбільшим в світі (455 регістра, 7 мінлива,33112 труб). Друге місце належить органу Ванамейкера ( Філадельфія, США). Він важить близько 300 тонн, має 451 регістр, 6 мінлива і 30067 труб). Наступний за величеною є орган собору Св. Стефана, який знаходиться в німецькому місті Пассау (229 регістрів, 5 мінлива, 17774 труб). Інструмент, попередник сучасного органу, був популярний вже в I ст.н.е., в епоху правління імператора Нерона. Одним з найдавніших часково збережених зразків є орган, виробництво якого датується XVI ст. Інструмент в данний час є екпонатом Національного історичного музею Стокгольма (Швеція). Єдиний у своєму роді орган, в якому використовувалися труби виготовлені з бамбука, був встановлений в 1822 році на Філіппінах, в м. Лас - Піньяс в церкві Св. Йосифа. Орган - муз.інструмент, який включає в себе величезну кількість різних деталей, тому докладний опис його конструкції справа досить складна. Орган виготовляється завжди індивідуально, так як обов'язково обумовлений розмірами будівлі, в якомо встановлюється. Висота інструменту може досягти - 15 м, ширина - в межах 10 м, глибина - близько 4 м. Вага такого величезного органа вимірюється в тоннах. Він має не тільки дуже великі розміри, але і складну конструкцію, що включає труби, машину і складну систему управління.

# data[].attributes.headline
Анічкін Дмитро 9 - Б

# data[].attributes.subject
Анічкін Дмитро 9 - Б

# data[].attributes.body
2021 — 93 церемонія, відбулася 26 квітня 2021 року, премію оскар отримали фільми :                          «Земля кочівників»
«Батько»
«Манк»
«Перспективна дівчина»
«Звук металу»
«Суд над чиказькою сімкою»                       2022 — 94 церемонія, відбулася 27 березня 2022 року премію оскар отримали фільми :   : «Алея жаху»
«Белфаст»
«Вестсайдська історія»
«Дюна»
«Король Річард»
«Локрична піца»
«Не дивіться вгору» |
«Сядь за кермо моєї машини»
«У руках пса» та інші.

# data[].attributes.headline
Матвієнко Єгор 9-А

# data[].attributes.subject
Матвієнко Єгор 9-А

# data[].attributes.body
Топ-10 фільмів-переможців кінопремії Оскар.

«Промова короля» (2010)

1930-ті, Британська імперія. Герцог Йоркський Альберт, можливий спадкоємець престолу, вражений неприпустимою для політика недугою - заїканням. Вид увімкненого мікрофона приводить сором'язливого Берті в жах, а горло стискає спазм, який заважає вимовляти слова. Коротенький виступ перед підданими гарантовано закінчується конфузом, тому публічних промов герцог всіляко уникає. Лікуванням королівської особи займаються авторитетні фахівці, які рекомендують різні методи. Втім, полегшення після сеансів Альберт не відчуває, поки на зміну дипломованим логопедам не приходить австралієць Лайонел Лог, який практикує нестандартні методики лікування. Він ексцентричний, впертий і йому байдуже на титулований статус людини. Майбутній король Георг сумнівається в успіху «шарлатана», обурюється і злиться, проте лікування, запропоноване Лайонелом, несподівано виявляється дієвим.

«Артист» (2011)

Дії картини розгортаються в 1927 році в Голлівуді. Головний герой фільму - відомий актор на ім'я Джордж Валентин. Він знімається виключно в німому кіно і знаходиться на піку своєї слави. Але незабаром в кінематографі приходять великі зміни, і фільми зі звуком починають витісняти німе кіно. Керівництво кіностудії, де працює Валентин, приймає рішення перекваліфікуватися на зйомки фільмів зі звуком. Для Джорджа це стає справжньою катастрофою, адже звукове кіно кардинальним чином відрізняється від німого. В цей час закохана в актора Пеппі Міллер, яка саме завдяки Валентину потрапила в кіно, йде в ногу з часом і швидко стає популярною актрисою знімаючись у нових фільмах. Дівчині належить допомогти Джорджу Валентину знайти своє місце в кіно зі звуком.

«Арго» (2012)

У кінці 70-их в Ірані відбулася революція. Співробітникам американського посольства довелося екстрено знищити документацію, частина з них змогла покинути будівлю і сховатися в будинку канадського посла Тейлора. Залишатися непоміченими їм вдавалося більше 2-ох місяців, поки в ЦРУ розробляли план порятунку. Ісламісти в цей час продовжували розбирати докази, які ще досі залишилися в посольстві. Їм вдалося відновити деякі особисті справи дипломатів. Викриття втікачів не за горами, значить, агентам розвідки треба прискоритися. Тоні Мендес, який працює в ЦРУ експертом і спеціалізується на ексфільтрації, пропонує використовувати неіснуючі зйомки канадського фільму для порятунку американців з Іраку. Нібито група кінематографістів приїхала сюди для пошуку натури і тепер збирається назад.

Під керівництвом Тоні створюється вражаюча база: від афіш до підставної студії. Але керівництво вмикає задню. Тоді Мендес вирішує діяти практично поодинці на свій страх і ризик.

«12 років рабства» (2013)

Соломон Нортоп народився та виріс вільним, жив у Нью-Йорку зі своєю родиною. Якось двоє заповзятливих чоловіків запропонували йому вигідну роботу у Вашингтоні. Однак поїздка на заробітки закінчилась для Соломона плачевно – його продали в рабство. У спекотній Луїзіані йому довелося виконувати найбруднішу та найважчу роботу – збирати бавовну на плантації, валити ліс, будувати будинки. Непосильна праця супроводжувалася нескінченними знущаннями деспотичного хазяїна. Довгі роки Нортап жив з думкою про те, як він знов отримає законну свободу.

«Бердмен» (2014)

Старіючий актор Рігган Томпсон колись був неймовірно знаменитий. Роль у трилогії про супергероя з коміксів принесла йому славу і гроші. На жаль, інші проєкти не були такими успішними і не сприятливі розвитку таланту зірки, яка вже давно вийшла з тиражу. Зібравшись з силами, він вирішує поставити на кін залишки репутації і засобів для існування - режисирує на сцені Бродвею п'єсу, де ще й виконує провідну партію. Підготовка йде важко: нещасний випадок, суперечки з доньою, позови з колишньою і нинішньою коханими. Але найгірше - це знайти спокій всередині себе, а його немає. У тиші гримерки Рігган веде нескінченний діалог з самим собою, а точніше зі своїм его. Він намагається зрозуміти, як дійшов до всього цього. На перший план виходить боротьба за повернення контролю над своєю долею. Одного разу Томпсон вже був легендою, залишилося лише відновити колишні позиції і стати тим, ким він завжди себе бачив.

«У центрі уваги» (2015)

Церква повинна допомагати і захищати своїх прихожан, але мало кому відомо, які секрети їй доводиться приховувати, щоби зберегти обличчя перед громадськістю. У біографічному фільмі 2015 року «В центрі уваги» події відбуваються в 2001 році в Бостоні. Саме там починається скандальне розслідування співробітників відомої газети, результати якого шокують весь світ. На чергових зборах редактор доручає групі репортерів газетного видавництва «Boston Globe» провести невелике розслідування. Один зі священників був помічений в розбещенні дитини. Ніхто тоді й гадки не мав, до яких наслідків призведе інтерв'ю, адже виявилося, що отець протягом 30 років вів таке життя, прикриваючись вірою. Десятки дітей стали жертвами його злочинної розбещеності. Але чим далі журналісти копали, тим серйозніші спливали факти.

«Місячне сяйво» (2016)

Головний герой з самого дитинства знав, що таке труднощі та перешкоди. Він виріс у Маямі, в місті, де немає справедливості, і всіма, хто в ньому живе, правлять злочинці. Наркотики та великі гроші – це все чим живе це місто і живуть його люди. Хлопець виріс у цій атмосфері, він боровся за своє існування з самого дитинства. І він знав, що, якщо ти хочеш вижити в цьому місті, тобі доведеться стати таким же, як і всі інші. Але коли ти хлопчик чи підліток, ти просто підлаштовуєшся під оточення, а коли стаєш дорослим чоловіком, то вже хочеш підлаштувати оточення під себе. І герой зважується кардинально змінити своє життя. Але не так просто виявляється вийти зі злочинного світу. Особливо це не просто, коли тебе зрадили всі, кому ти так сильно довіряв, і зрадила навіть власна родина. Героя чекає багато труднощів на шляху до зміни себе, але ось чи вдасться йому їх подолати, адже вибратися з Маямі практично неможливо, можна тільки спробувати його змінити.

«Форма води» (2017)

Події  фільму відбуваються в 1963-му році. У центрі сюжету опиняється Елайза - німа жінка, яка працює прибиральницею в науковій лабораторії. Вона живе сумним одноманітним життям, спілкуючись з єдиною подружкою і старим сусідом-художником. Одного разу на роботі жінка випадково натикається на щось дивне: в скляному резервуарі, наповненому водою, плавала істота, чимось схожа на людину. Елайза в таємниці від всіх починає спілкуватися з цим створінням за допомогою жестів і знаків. Виявляється, він неймовірно розумний і йому не чужі почуття. Згодом між ними народжується дивовижний зв'язок: він перший, хто бачить у ній людину і жінку, приймаючи її такою, яка вона є. А коли Елайза дізнається, що дивного гуманоїда збираються вбити і препарувати, вона вирішує будь-що його врятувати.

«Зелена книга» (2018)

Італо-американець Тоні на прізвисько Базіка працює викидайлом в одному з престижних нічних клубів Бронкса. Коли заклад закривається на ремонт, Тоні вирішує знайти тимчасову роботу і незабаром у нього з'являється пропозиція. Відомий афроамериканський піаніст Дон Ширлі збирається в турне південними штатами, і йому потрібен хороший водій та людина, здатна вирішити в дорозі будь-яку проблему, в одній особі. Обумовивши всі нюанси і дійшовши спільної згоди, талановитий музикант і вибивайло з Бронкса вирушають у дорогу, взявши з собою «Зелену книгу» – спеціальний путівник, в якому описані всі безпечні для афроамериканців місця.

«Паразити» (2019)

У центрі історії знаходиться бідне сімейство Кім, що складається з безробітного водія Гі-Тека, його дружини Чхун-Сук, сина Гі-У і дочки Гі-Чон. Вони живуть в старій напівпідвальній квартирі і намагаються звести кінці з кінцями, збираючи картонні коробки для піци. Одного разу Гі-У отримує можливість попрацювати репетитором англійської мови для дівчини з багатої сім'ї Пак. За допомогою підробленого диплома, виготовленого сестрою, хлопець успішно проходить співбесіду і, зачарований розкішним життям цих людей, вигадує незвичайний спосіб вирішення фінансових проблем своїх родичів.

«Земля кочівників» (2020)

Ферн опинилася у важкому становищі. Спочатку жінка була змушена піти зі школи, хоча їй потрібна була робота, і вона із задоволенням займалася улюбленою справою. Потім вона знову виявилася безробітною, коли завод у невеликому містечку закрився і всі співробітники виявилися без засобів для існування. Крім того, Ферн втратила будинок. Їй довелося обзавестися фургоном і почати подорожувати країною, щоби мати можливість хоч трохи заробити на життя. В дорозі вона зустрічається з різними людьми, що називають себе кочівниками. Вони навчили жінку дивитися на життя інакше і не вважати себе бездомною, яка змушена виживати, а відкривати незвичайні місця своєї країни, радіти дрібницям і цінувати життя. В процесі своєї пригоди Ферн отримує безцінний життєвий досвід.

# data[].attributes.headline
Шарабошкін Матвій 

# data[].attributes.subject
Шарабошкін Матвій 

# data[].attributes.body
На сьогодні лідером за кількістю перемог в цій номінації є кінокомпанія Metro-Goldwyn-Mayer.

Починаючи з 82-ї церемонії нагородження (2009), кількість картин, що номінуються на здобуття премії за найкращий фільм, збільшено, і відтепер їх може бути від п'яти до десяти. Від початку, в 1930-40-х роках, саме стільки і було номінантів, але згодом їх кількість зменшили до п'яти. Наразі ж розширення покликане наданням можливості брати участь в боротьбі за головний приз усім, дійсно вартим того, стрічкам[1][2].

За роки існування назву нагороди декілька разів змінювали, аж доки в 1962 році не зупинилися на теперішній:

1927/28 → 1928/29: «Оскар» за видатний фільм (Academy Award for Outstanding Picture)
1929/30 → 1940: «Оскар» за видатну постановку (Academy Award for Outstanding Production)
1941 → 1943: «Оскар» за видатний кінофільм (Academy Award for Outstanding Motion Picture)
1944 → 1961: «Оскар» за найкращий кінофільм (Academy Award for Best Motion Picture)
1962 → до сьогодні: «Оскар» за найкращий фільм (Academy Award for Best Picture)

# data[].attributes.headline
Луковнікова Влада 9б

# data[].attributes.subject
Луковнікова Влада 9б

# data[].attributes.body
Звукорежисер – це фахівець, що створює звукові образи та керує музичними редакторами. Ø Звукооператор – це спеціаліст, що керує роботою щодо створення і здійснення звукового вирішення фільму у відповідності із загальним художнім задумом. Звукоінженер – фахівець з обслуговування звукового обладнанн

# data[].attributes.headline
Луковнікова Влада 9б

# data[].attributes.subject
Луковнікова Влада 9б

# data[].attributes.body
Переможці "Оскар – 2022":

"Белфаст", "Не дивіться вгору", "Сядь за кермо моєї машини", "Дюна", "Король Річард", "Диво-парк", "Алея жахів", "У руках пса" та "Вестсайдська історія".

# data[].attributes.headline
Луковнікова Влада 9б

# data[].attributes.subject
Луковнікова Влада 9б

# data[].attributes.body
Скрипка Страдиварі

Вчені змогли знайти відповідь на питання, чому скрипки Страдіварі і Аматі звучать для людського вуха найбільш приємно і мелодійно. Виявилося, що частота видаваного першим інструментом звуку, дуже близька до жіночого співочого голосу.

У дослідників з'явилося припущення, що своїм успіхом, інструменти зобов'язані схожості їх звучання з голосами людей. За словами авторів, їх надихнув вислів знаменитого італійського музиканта Франческо Джеміньяні про те, що скрипка повинна "стати суперником найдосконалішому з людських голосів". Щоб перевірити гіпотезу, вчені записали професійного скрипаля, який грав гаму на п'ятнадцяти класичних італійських інструментах руки як Страдіварі, так і Аматі. Після вони записали виконання точно такої ж гами, тільки шістнадцятьма пальцями. Серед них були і чоловіки, і жінки.
Після цього були виміряні амплітудно-частотні характеристики записів і проаналізовано наявність формант, показників звуків людської мови. Якщо ми зобразимо звук у вигляді графіка частот, то форманти будуть виділятися високими піками. Аналіз показав, що скрипка Аматі за звучанням схожа на чоловічий голос, а інструмент Страдіварі повторює форманти жіночого голосу.

# data[].attributes.headline
Чуприна Ельвіра 9б

# data[].attributes.subject
Чуприна Ельвіра 9б

# data[].attributes.body
Найкращий фільм" – "CODA: У ритмі серця" 2022р.

"Найкраща акторка" – Джессіка Честейн, "Очі Таммі Фей" 2022.

"Найкращий актор" – Вілл Сміт, "Король Річард" 2022р.

"Найкращий режисер" – Джейн Кемпіон, "У руках пса"2022.

# data[].attributes.headline
Чуприна Ельвіра 9б

# data[].attributes.subject
Чуприна Ельвіра 9б

# data[].attributes.body
Звукорежисером у кінематографі є учасник знімальної групи, керівний звуковим цехом. Він займається записом звуку, працюючи безпосередньо з мікрофоном-оператором. У завдання звукорежисера входить створення озвучення (фонограми) фільму згідно з ідейно-художнім задумом автора сценарію та режисера.

# data[].attributes.headline
Дудка Варвара а8

# data[].attributes.subject
Дудка Варвара а8

# data[].attributes.body
Світ музичних інструментів багатий і різноманітний, тому подорож по ньому вельми пізнавальне і в той же час захоплююче заняття. Інструменти відрізняються один від одного за формою, розмірами, влаштуванню і способу звуковидобування і, в результаті, підрозділяються на різні сімейства: струнні, духові, ударні та клавішні. Кожне з цих родин, в свою чергу, розпадається на різні види, наприклад, скрипка, віолончель і контрабас, відносяться до розряду струнно - смичкових інструментів, а гітара, мандоліна і балалайка є струнно - щипкових. Валторна, труба і тромбон зараховуються до мідних духових інструментів, а фагот, кларнет і гобой - до дерев'яних духових. Кожен музичний інструмент унікальний і в музичній культурі займає своє певне місце, ось наприклад, орган - символ краси і таємничості. Він не належить до розряду дуже популярних інструментів, так як навчитися грати на ньому може далеко не кожен навіть професійний музикант, але заслуговує на особливу увагу. Хто хоч раз почує орган "живцем" в концертному залі, то отримає враження на все життя, звучання його заворожує і нікого не залишає байдужим. Створюється відчуття, що музика виливається з піднебесся і що це творіння когось згори. Навіть зовнішній вигляд інструменту, який є неповторним, викликає відчуття нестримного захвату, тому недарма орган називають "королем музичних інструментів".

# data[].attributes.headline
Суббота Олександр 

# data[].attributes.subject
Суббота Олександр 

# data[].attributes.body
Фильм Джокер 2019
За сюжетом, комік-невдаха на ім'я Артур Флек, обтяжений хворою матір'ю, постійно зіштовхується з приниженнями оточуючого світу. Кожна невдача в житті Артура відображається на його психічному стані, поступово перетворюючи його на божевільного психопата.

# data[].attributes.headline
Крупенко Дарина 8-Б

# data[].attributes.subject
Крупенко Дарина 8-Б

# data[].attributes.body
Орган - найбільший духовий клавішний музичний інструмент, що складається з набору труб, в які нагнітають повітря.

Звук в органі створюється завдяки руху повітря в трубах різного діаметра, довжини, матеріалу (метал або деревина). Керування органом здійснюють з органної катедри пульту органу, де містяться ігрові механізми (клавіші, педалі тощо) та кнопки вмикання/вимикання регістрів.

Гра на органі здійснюється обіручма та ногами органіста, за допомоги (або без) помічника, який перегортає сторінки нот. У розпорядженні органіста є одна або декілька клавіатур для рук (їх також називають «мануали») та одна педальна клавіатура для ніг.

Переважна більшість органів розташована в церквах (християнських — римського обряду, протестантських, але не церквах візантійського обряду), концертних залах, музичних навчальних закладах (академіях, консерваторіях, коледжах, училищах).

# data[].attributes.headline
Красман Вероніка 8-Б

# data[].attributes.subject
Красман Вероніка 8-Б

# data[].attributes.body
Орган-клавішний духовий музичний інструмент.Великі концертні органи перевершують за габаритами інші музичні інструменти.Основу конструкції органу складають духові труби різної довжини та діаметру,пристрій для нагнітання повітря,пульт із клавіатурами, трактура.Висота інструменту може досягати 15 метрів, ширина варіюється в межах 10 метрів, глибина – близько 4 метрів.

# data[].attributes.headline
Литивн Данило

# data[].attributes.subject
Литивн Данило

# data[].attributes.body
JAMES CAMERON

Североамериканский кинорежиссёр, сценарист, продюсер.

Родился 16 августа 1954 года в городе Капускасинг (Канада, провинция Онтарио) в семье инженера.

Там же в городе Чиппью пошел в школу. Но закончил начальное образование он уже в США в солнечной Калифорнии, куда в начале 60-х перебралась семья Кэмеронов.

В 1971 году поступил на физический факультет Калифорнийского университета. Но, так и не окончив учёбу, Кэмерон добивается участия в процессе создания кино, заведя для этого знакомство с мастером низкобюджетных фильмов Роджером Корманом (Roger Corman) и начав работу на его киностудии «New World». Поначалу Корман доверял Кэмерону техническое обеспечение съемок; потом Джеймс начал работать над спецэффектами, после стал даже художником-постановщиком, ассистентом оператора, оператором.

В 1981 году Кэмерон всего за две недели в Италии снимает свой первый игровой фильм – ужастик под названием «Пиранья 2: Нерест», который не вызывает никакого интереса ни у критики, ни у зрителей.

Своего звездного часа Кэмерону пришлось ждать еще два года, пока он не получил у студии «Орион» 6,5 млн. долларов на постановку фантастического триллера "Терминатор" (1984). На ограниченном бюджете и отсутствии особого интереса киностудии к этому проекту, Кэмерон создал один из самых напряженных и захватывающих фильмов всех времен, демонстрируя как умение увлекательно рассказать историю, так и чувство абсолютного контроля над технической стороной постановки. "Терминатор" стал прорывом в карьере режиссера.

Далее Кэмерон замахнулся на продолжение культового научно-фантастического триллера Ридли Скотта «Чужой». Несмотря на то, что вторая серия получилась скорее боевиком, нежели триллером, фильм имел большой успех. В фильме отчетливо проявляется особенность Кэмерона как художника кино, свойственная всем его работам: он создает абсолютно достоверные, живые человеческие характеры и помещает их в экстремальную обстановку жанрового кино. Всего после двух фильмов Кэмерон признается одним из ведущих мастеров жанрового кино Голливуда.

Настоящим триумфом для Кэмерона стала эпическая картина «Титаник», снятая в 1997 г., с Леонардо Ди Каприо, Кейт Уинслет и Билли Зейном в главных ролях. "Титаник" на сегодня является самым прибыльным фильмом в истории кино.

После столь громкого успеха, Кэмерон как бы отошел в тень. Лишь в 2000 году он в качестве режиссера снял один эпизод в телесериале «Темный ангел», им же самим и созданный, после чего переключился на документальное кино и продюсирование.

Он также основал кинокомпанию «Lightstrom Entertainment» и компанию по производству визуальных эффектов (Digital Domain).

# data[].attributes.headline
Чуприна Ельвіра 

# data[].attributes.subject
Чуприна Ельвіра 

# data[].attributes.body
Лі Деніелс, «Прешес»
Майкл Манн, «Сутичка», «Інсайдер», «Співучасник», «Джонні Д.»
Енг Лі, «Льодовий шторм», «Горбата гора»
Уес Андерсон, «Рашмор», «Сімейка Таннебаумів», «Фантастичний містер Фокс»
Бред Бьорд, «Неймовірна сімейка», «Рататуй»
Рідлі Скотт, «Чужий», «Той, що біжить лезом бритви», «Гладіатор»
Денні Бойл, «На голці», «28 днів потому», «Мільйонер з трущоб»
Спайк Джонзі, «Бути Джоном Малковичем», «Адаптація»
Джейсон Рейтман, «Тут курять», «Джуро», «Вище неба»
Стівен Содерберг, «Поза полем зору», «Трафік»
Гільєрмо дель Торо, «Хеллбой», «Лабіринт Фавна»
Пол Томас Андерсон, «Ночі в стилі бугі», «Тут буде кров»
Девід Фінчер, «Сім», «Зодіак», «Загадкова справа Бенджаміна Баттона»
Тім Бартон, «Едвард – руки-ножиці», «Ед Вуд», «Суіні Тодд»
Клінт Іствуд (цитата –«ви проспали минуле десятиріччя?»)

# data[].attributes.headline
Циганок Олександр

# data[].attributes.subject
Циганок Олександр

# data[].attributes.body
Наріман Алієв

Фільми:

“Додому”

“Без тебе”

“Чорний”

Молодий кримськотатарський режисер, автор короткометражної трилогії "Кримські історії". Його фільм "Без тебе" був представлений у рамках програми "Generation 14+" 66-го Берлінського кінофестивалю.

Повнометражний дебют Нарімана був дуже тепло прийнятий у західному світі ("Додому" включили до списків номінантів одразу двох найпрестижніших премій світу — "Оскар" та "Золотий глобус").

У своїх роботах український режисер досліджує тему сімейних взаємин, традицій та побуту кримських татар. Творець зворушливих, авторських фільмів-висловлювань, що розкриває важливі та загальнолюдські теми.

Наріман Алієв. Facebook

Ахтем Сеітаблаєв

Фільми:

“Кіборги”

“Захар Беркут”

“Чужа молитва”

“Хайтарма”

Ахтем – один з найпопулярніших в Україні акторів, режисерів та сценаристів, який співпрацював з багатьма культовими постатями світу кіно: Адою Роговцевою (вона називає себе творчою та духовною мамою Ахтема), Романом Балаяном (кримськотатарський режисер зіграв головну роль у новому фільмі "Ми є, ми поруч” – і це чудова історія, про яку ми розповідали окремо) і був другим режисером фільму “Номери”, поки Олег Сенцов був ув'язнений у російській в'язниці.

Також останніми роками він зняв патріотичний бойовик “Кіборги”, неймовірно дорогу історичну драму “Захар Беркут” та фільм про депортацію кримських татар “Хайтарма”, який, на жаль, так і не був дубльований українською мовою. Творча спадщина Ахтема в українську культуру вже переконлива і заслуговує на увагу, при тому, що зупинятися на досягнутому режисер поки не планує.

Ахтем Сеітаблаєв. УНІАН

Ірина Цілик

Фільми:

“Життя блакитне, ніби апельсин”

Українська режисерка Ірина Цілик отримала нагороду американського кінофестивалю незалежного кіно "Санденс" за найкращу режисерську роботу у документальній стрічці "Земля блакитна, ніби апельсин". А “Санденс” – це найбільший та найпрестижніший американський фестиваль незалежного кіно, на якому українські режисери ще не здобували ніяких нагород.

Тож до режисерки вже прикута увага культурного середовища, в очікуванні наступних великих відкриттів. Зараз Ірина працює над повнометражним художнім фільмом за романом її чоловіка Артема Чеха “Я і Фелікс”, де головну роль зіграє поет Юрій Іздрик, а ​​восьмирічного хлопчика Тимофія грає син режисерки Андрій.

Ірина Цілик.

Наталка Ворожбит

Проєкти:

“Спіймати Кайдаша” (серіал)

“Кіборги” (сценаристка)

“Дике поле” (сценаристка)

“Погані дороги”

Наталка Ворожбит – українська драматургиня, режисерка, сценаристка. Написала сценарії до таких фільмів, як “Кіборги” та “Дике поле”, виступила шоуранеркою та сценаристкою серіалу “Спіймати Кайдаша”. Знавці давно помітили талант Ворожбит, яка пише театральні п'єси з 1994 року.

Проте пересічний глядач перейнявся її роботами приблизно з екранізації повісті Івана Нечуя-Левицького. Завдяки повному творчому контролю над виробництвом ми отримали один із найкращих (якщо не найкращий) серіал 2020 року. А повнометражний режисерський дебют “Погані дороги” за мотивами однойменної п'єси Ворожбит не лише став важливою історією про війну на сході України, а й представлятиме Україну на премії “Оскар” у 2022 році.

Наталка Ворожбит. Facebook / @natalia.vorozhbyt

Сергій Лозниця

Фільми:

“Щастя моє”

“Донбас”

“Лагідна”

“Бабин Яр. Контекст”

Сергій Лозниця, найтитулованіший український кінорежисер сучасності. Автор фестивального кіно, головний задум якого – спровокувати глядачів (як в Україні, так і в усьому світі) на дискусію навколо різних жахливих подій (будь-то абсурдистська драма “Донбас”, яка отримала нагороду "Особливий погляд" на Каннському кінофестивалі, або документальна стрічка "Бабин Яр. Контекст", який також у Каннах визнали найкращим документальним фільмом).

Через свою неоднозначну творчу позицію неодноразово ставав героєм скандалів у культурній сфері, як через свої погляди, так і через підтримку російського режисера Іллі Хржановського (“Дау”). Проте Лозниця своєю творчістю доводить, що є одним зі знакових авторів українського кінематографа – цінного як в історичному контексті, так і в культурному.

Сергій Лозниця. Фото надане Меморіальним центром Голокосту Бабин Яр.

Дмитро Томашпольский

Фільми:

“Я-мобер!”

“Ржака”

“Дякую”

“F 63.9 Хвороба кохання”

“Сторонній”

Якщо й виділяти одного режисера, авторський стиль якого можна назвати загадковим симбіозом дитячої наївності та дорослого вміння нагнітати інтригу, ім'я Дмитра Томашпольського буде першим у списку. Який фільм Томашпольського не потрапив би вам на очі (навіть найбільш, на перший погляд, візуально бляклий) – за лічені хвилини він перетворюється на калейдоскоп жартів, притч, мудрості, доброти, тепла та вічного протистояння добра зі злом.

При цьому зло у фільмах Томашпольського хоч і завжди в чорному, проте людяне: у фільмі-казці “Спасибі” 2003 року навіть у Чорта, що вкрав сонце, у селі живе кохана чортова бабуся. Тому він хоче швидше розправитися з простодушними воїнами світла, щоб на ранковій електричці вирушити додому.

Його фільми – смішні, добрі, сміливі та наївні – рідко можна зустріти у рейтингах найкращих українських фільмів. Проте варто відкрити серце і розум для чогось нового, не злякатися абсурдності деяких моментів і перейнятися авторським стилем, як за лічені хвилини режисер Томашпольский стане для вас одним із найулюбленіших творців кіно.

Дмитро Томашпольский.

Олег Сенцов

Фільми:

“Гамер”

“Номери” (сценарій)

“Носоріг”

Режисер Олег Сенцов разом зі ще 34 українцями повернувся з російського ув’язнення 7 вересня 2019 року внаслідок обміну з Росією. Суд в РФ засудив його у 2015 році до 20 років позбавлення волі за звинуваченням у підготовці теракту в анексованому Криму. Свою провину режисер не визнав.

Для багатьох глядачів ім’я Олега пов’язано саме з його ув’язненням, проте творчий шлях Сенцова-режисера почалося ще у 2008 році. Тоді він став співзасновником компанії "Край Сінема" і випустив перший короткометражний навчальний фільм "Добре ловиться рибка-бананка", а 2009 році зняв навчальну короткометражку "Ріг бика".

У 2012 році Сенцов дебютував з першим повнометражним фільмом "Гамер" на міжнародному фестивалі в Роттердамі. Бюджет фільму про фанатів комп'ютерних ігор становив $20 тисяч, і в ньому зіграли справжні геймери. Тоді ж картина отримала премію Гільдії кінознавців та кінокритиків на фестивалі у Ханти-Мансійську; і брала участь у позаконкурсній програмі МКФ Молодість та Одеського МКФ.

У 2013 році Сенцов презентував новий проєкт – "Носоріг", який виграв пітчинги на кількох міжнародних кінофестивалях та отримав фінансову підтримку Держкіно. Закінчити фільм вдалося лише нещодавно, однак одразу “Носоріг” підкорив аудиторію на Каннському кінофестивалі (український глядач побачить картину лише 2022 року).

Впевнений, що талант Сенцова-режисера ще покаже себе – варто лише дати час розкритися. Його історії показують потворний виворот реальності, але, разом з цим, сповнені оптимізму щодо майбутнього (яке завжди знаходиться в руках людини).

Олег Сенцов. Фото: my.ua

Валентин Васянович

Фільми:

“Атлантида”

“Плем’я” (продюсер)

“Рівень чорного”

“Креденс”

“Відблиск”

Валентин Васянович – український режисер, сценарист та кінопродюсер. Володар Шевченківської премії 2021 року. Його артхаусний фільм із 35 німих сцен про життя весільного фотографа “Рівень чорного” був номінантом на премію “Оскар” від України.

Пізніше, перемогою фільму "Атлантида" на Венеціанському кінофестивалі у 2019 році Васянович заявив про українське кіно як про значне культурне явище, ввівши його у світовий контекст. Режисер з яскравим творчим шляхом: безліч міжнародних нагород, чудові документальні роботи. Останні два фільми, які він зняв як режисер, показують, що він майстер світового рівня зі своїм голосом, баченням, розумінням сучасного кіно.

Помітно, що режисер тримає повний творчий контроль над виробництвом, без якого неможливо досягти подібних вершин. Васянович і режисер, і оператор, і сценарист, і сам монтує, і знає всі аспекти кіновиробництва. Безумовно, він не лише один із найвідоміших українських кінорежисерів, але й один із найвпливовіших, знакових і талановитих.

Валентин Васянович. УНІАН

Роман Балаян

Фільми:

“Польоти уві сні та наяву”

“Райські птахи”

“Ми є, ми поруч”

Кінокар’єра Романа Гургеновича бере початок у 1970 році, коли він працював режисером на Київській кіностудії. Його режисерський дебют відбувся у 1973 році. А вже у 1978 році третій фільм Балаяна "Бірюк" змагався за головний приз Берлінале – "Золотого ведмедя".

Роботи Романа Балаяна – постійні учасники усіх міжнародних фестивалів класу "А". Загалом за свою кар'єру Балаян спродюсував 2 стрічки, зняв 15 фільмів та написав 7 сценаріїв.

Фільм "Бережи мене, мій талісмане" брав участь в основному конкурсі Венеційського кінофестивалю (1986 рік), стрічка "Леді Макбет Мценського повіту" – в основному конкурсі кінофестивалю у Сан-Себастьяні (1989 рік), "Два місяці, три сонця" – фільм-учасник основного конкурсу кінофестивалю у Карлових Варах (1998 рік), а минулого року фільм "Ми є, ми поруч" змагалася за нагороду основного конкурсу Варшавського кінофестивалю.

Роман Балаян. LIGA.net

Мирослав Слабошпицький

Фільми:

“Плем’я”

“Люксембург”

“Моя бабуся Фані Каплан” (як актор)

Талановита людина – талановита у всьому. Кінорежисер, сценарист і актор Мирослав Слабошпицький. Вже у 26 років син відомого літературознавця і письменника Михайла Слабошпицького став членом Національної спілки кінематографістів України.

Перший короткометражний фільм, який зняв Мирослав – "Інцидент" – взяв участь у конкурсній програмі 25 фестивалів у 17 країнах. Його короткометражні роботи "Глухота" та "Діагноз" були номіновані на премію "Золотий ведмідь" Берлінського кінофестивалю, а короткометражка "Ядерні відходи" отримала премію "Золотий леопард" на МКФ у Локарно.

Перший повнометражний фільм Мирослава Слабошпицького після повернення режисера в Україну з початком україно-російської війни – "Плем'я" – був показаний у 2014 році у програмі "Тижня критики" на МКФ у Каннах та отримав понад 30 нагород на різних фестивалях. До того ж, за результатами опитування Довженко-Центру разом зі Спілкою кінокритиків України цей фільм зайняв четверту сходинку у рейтингу “100 найкращих українських фільмів”.

Мирослав Слабошпицький.

# data[].attributes.headline
Полховська Сюзанна 9-А 

# data[].attributes.subject
Полховська Сюзанна 9-А 

# data[].attributes.body
Розвиток українського кіно неможливий без талановитих режисерів, які б його створювали. Враховуючи, в яких економічних, соціальних та політичних умовах їм часто доводиться працювати, можна лише позаздрити такій відданості ідеї та подякувати за важливий внесок у розвиток української культури
Щоб перерахувати всіх талановитих українських режисерів, знадобиться не одна стаття. Але ми б хотіли розпочати цей тривалий процес і розповісти про перші десять імен, без яких останніми роками українського кіно просто б не існувало (або воно мало би геть інший вигляд
Ахтем Сеітаблаєв
Фільми:

“Кіборги”
“Захар Беркут”
“Чужа молитва”
“Хайтарма”
Ахтем – один з найпопулярніших в Україні акторів, режисерів та сценаристів, який співпрацював з багатьма культовими постатями світу кіно: Адою Роговцевою (вона називає себе творчою та духовною мамою Ахтема), Романом Балаяном (кримськотатарський режисер зіграв головну роль у новому фільмі "Ми є, ми поруч” – і це чудова історія, про яку ми розповідали окремо) і був другим режисером фільму “Номери”, поки Олег Сенцов був ув'язнений у російській в'язниці.

Також останніми роками він зняв патріотичний бойовик “Кіборги”, неймовірно дорогу історичну драму “Захар Беркут” та фільм про депортацію кримських татар “Хайтарма”, який, на жаль, так і не був дубльований українською мовою. Творча спадщина Ахтема в українську культуру вже переконлива і заслуговує на увагу, при тому, що зупинятися на досягнутому режисер поки не планує.Наріман Алієв
Фільми:

“Додому”
“Без тебе”
“Чорний”
Молодий кримськотатарський режисер, автор короткометражної трилогії "Кримські історії". Його фільм "Без тебе" був представлений у рамках програми "Generation 14+" 66-го Берлінського кінофестивалю.Ірина Цілик
Фільми:

“Життя блакитне, ніби апельсин”
Українська режисерка Ірина Цілик отримала нагороду американського кінофестивалю незалежного кіно "Санденс" за найкращу режисерську роботу у документальній стрічці "Земля блакитна, ніби апельсин". А “Санденс” – це найбільший та найпрестижніший американський фестиваль незалежного кіно, на якому українські режисери ще не здобували ніяких нагород.

Тож до режисерки вже прикута увага культурного середовища, в очікуванні наступних великих відкриттів. Зараз Ірина працює над повнометражним художнім фільмом за романом її чоловіка Артема Чеха “Я і Фелікс”, де головну роль зіграє поет Юрій Іздрик, а ​​восьмирічного хлопчика Тимофія грає син режисерки Андрій.

Відомі режисери України
Ірина Цілик.
Наталка Ворожбит
Проєкти:

“Спіймати Кайдаша” (серіал)
“Кіборги” (сценаристка)
“Дике поле” (сценаристка)
“Погані дороги”
Наталка Ворожбит – українська драматургиня, режисерка, сценаристка. Написала сценарії до таких фільмів, як “Кіборги” та “Дике поле”, виступила шоуранеркою та сценаристкою серіалу “Спіймати Кайдаша”. Знавці давно помітили талант Ворожбит, яка пише театральні п'єси з 1994 року.

Проте пересічний глядач перейнявся її роботами приблизно з екранізації повісті Івана Нечуя-Левицького. Завдяки повному творчому контролю над виробництвом ми отримали один із найкращих (якщо не найкращий) серіал 2020 року. А повнометражний режисерський дебют “Погані дороги” за мотивами однойменної п'єси Ворожбит не лише став важливою історією про війну на сході України, а й представлятиме Україну на премії “Оскар” у 2022 році.

Відомі режисери України
Наталка Ворожбит. Facebook / @natalia.vorozhbyt
Сергій Лозниця
Фільми:

“Щастя моє”
“Донбас”
“Лагідна”
“Бабин Яр. Контекст”
Сергій Лозниця, найтитулованіший український кінорежисер сучасності. Автор фестивального кіно, головний задум якого – спровокувати глядачів (як в Україні, так і в усьому світі) на дискусію навколо різних жахливих подій (будь-то абсурдистська драма “Донбас”, яка отримала нагороду "Особливий погляд" на Каннському кінофестивалі, або документальна стрічка "Бабин Яр. Контекст", який також у Каннах визнали найкращим документальним фільмом).

Через свою неоднозначну творчу позицію неодноразово ставав героєм скандалів у культурній сфері, як через свої погляди, так і через підтримку російського режисера Іллі Хржановського (“Дау”). Проте Лозниця своєю творчістю доводить, що є одним зі знакових авторів українського кінематографа – цінного як в історичному контексті, так і в культурному.Олег Сенцов
Фільми:

“Гамер”
“Номери” (сценарій)
“Носоріг”
Режисер Олег Сенцов разом зі ще 34 українцями повернувся з російського ув’язнення 7 вересня 2019 року внаслідок обміну з Росією. Суд в РФ засудив його у 2015 році до 20 років позбавлення волі за звинуваченням у підготовці теракту в анексованому Криму. Свою провину режисер не визнав.Дмитро Томашпольский
Фільми:

“Я-мобер!”
“Ржака”
“Дякую”
“F 63.9 Хвороба кохання”
“Сторонній”
Якщо й виділяти одного режисера, авторський стиль якого можна назвати загадковим симбіозом дитячої наївності та дорослого вміння нагнітати інтригу, ім'я Дмитра Томашпольського буде першим у списку. Який фільм Томашпольського не потрапив би вам на очі (навіть найбільш, на перший погляд, візуально бляклий) – за лічені хвилини він перетворюється на калейдоскоп жартів, притч, мудрості, доброти, тепла та вічного протистояння добра зі злом.Валентин Васянович
Фільми:

“Атлантида”
“Плем’я” (продюсер)
“Рівень чорного”
“Креденс”
“Відблиск”
Валентин Васянович – український режисер, сценарист та кінопродюсер. Володар Шевченківської премії 2021 року. Його артхаусний фільм із 35 німих сцен про життя весільного фотографа “Рівень чорного” був номінантом на премію “Оскар” від України.Роман Балаян
Фільми:

“Польоти уві сні та наяву”
“Райські птахи”
“Ми є, ми поруч”
Кінокар’єра Романа Гургеновича бере початок у 1970 році, коли він працював режисером на Київській кіностудії. Його режисерський дебют відбувся у 1973 році. А вже у 1978 році третій фільм Балаяна "Бірюк" змагався за головний приз Берлінале – "Золотого ведмедя".Мирослав Слабошпицький
Фільми:

“Плем’я”
“Люксембург”
“Моя бабуся Фані Каплан” (як актор)
Талановита людина – талановита у всьому. Кінорежисер, сценарист і актор Мирослав Слабошпицький. Вже у 26 років син відомого літературознавця і письменника Михайла Слабошпицького став членом Національної спілки кінематографістів України.

# data[].attributes.headline
Фалюш-Голобородько Сергій 9-А

# data[].attributes.subject
Фалюш-Голобородько Сергій 9-А

# data[].attributes.body
Джеймс Френсіс Кемерон .

Один з найуспішніших режисерів світу: 7 його картин зібрали понад 5,6 млрд доларів США. Він зняв два най касовіші фільми в істроії кіноматографу: «Титанік» (1997), що здобув 11 премій Оскар і «Аватар»(2010), що здобув 3 премії Оскар і зібрав в світовому прокаті понад 2,7 млрд доларів. Джеймс Кемерон також є автором інших культових стрічок: «Термінатор» (1984), «Чужі»(1986), «Бездоння» (1989) та «Термінатор 2» (1991) і творцем образу Термінатора.

# data[].attributes.headline
Ахтем Сеітаблаєв Фільми:“Кіборги”“Захар Беркут”“Чужа молитва”“Хайтарма”Ахтем – один з найпопулярніших в Україні акторів, режисерів та сценаристів, який співпрацював з багатьма культовими постатями світу кіно: Адою Роговцевою (вона називає себе творчою та духовною мамою Ахтема), Романом Балаяном (кримськотатарський режисер зіграв головну роль у новому фільмі "Ми є, ми поруч”) і був другим режисером фільму “Номери”, поки Олег Сенцов був ув'язнений у російській в'язниці.Також останніми роками він зняв патріотичний бойовик “Кіборги”, неймовірно дорогу історичну драму “Захар Беркут” та фільм про депортацію кримських татар “Хайтарма”, який, на жаль, так і не був дубльований українською мовою. Творча спадщина Ахтема в українську культуру вже переконлива і заслуговує на увагу, при тому, що зупинятися на досягнутому режисер поки не планує.

# data[].attributes.subject
Ахтем Сеітаблаєв Фільми:“Кіборги”“Захар Беркут”“Чужа молитва”“Хайтарма”Ахтем – один з найпопулярніших в Україні акторів, режисерів та сценаристів, який співпрацював з багатьма культовими постатями світу кіно: Адою Роговцевою (вона називає себе творчою та духовною мамою Ахтема), Романом Балаяном (кримськотатарський режисер зіграв головну роль у новому фільмі "Ми є, ми поруч”) і був другим режисером фільму “Номери”, поки Олег Сенцов був ув'язнений у російській в'язниці.Також останніми роками він зняв патріотичний бойовик “Кіборги”, неймовірно дорогу історичну драму “Захар Беркут” та фільм про депортацію кримських татар “Хайтарма”, який, на жаль, так і не був дубльований українською мовою. Творча спадщина Ахтема в українську культуру вже переконлива і заслуговує на увагу, при тому, що зупинятися на досягнутому режисер поки не планує.

# data[].attributes.headline
Ляшенко Марія 9А

# data[].attributes.subject
Ляшенко Марія 9А

# data[].attributes.body
Кіно дуже довго не мало чіткої назви.

У різних країнах і в різних станах суспільства його називали по-різному — «кіном-, хромо-,ифоно-, мега-, скопограф», «ілюзіон», «Кікі»,«кінемоша» або «кінемошка». Єдине, що дійшло до наших днів — це слово «кіношка». А слово «кіно» прийшло до нас з Німеччини.
Німе кіно – це загальноприйнята назва кінематографа в перші десятиліття його існування, коли фільми виходили на екран без звукового супроводу.  На початку 20 століття фільми вже не можна було назвати абсолютно беззвучними. Гру акторів супроводжувала гра фортепіано. Музикант акомпанував прямо в кінотеатрі і мав професію, звану «тапер».
Використання титрів – це одна з головних особливостей німого кіно. За допомогою текстових вставок глядачі отримували пояснення, коментарі або читали репліки персонажів.
Використання титрів – це одна з головних особливостей німого кіно. За допомогою текстових вставок глядачі отримували пояснення, коментарі або читали репліки персонажів.

# data[].attributes.headline
Ляшенко Марія 9А

# data[].attributes.subject
Ляшенко Марія 9А

# data[].attributes.body
Музичний цех цікавий тим, що саме в ньому розробляється та музика, що змушує нас радіти за героїв, переживати за них та навіть відчувати скорботу. Все це сила музики, якою майстерно володіють працівники даного цеху. Кінокомпозитор – це спеціаліст, що створює головну мелодію фільму(лейтмотив всього фільму). Звукорежисер – це фахівець, що створює звукові образи та керує музичними редакторами.
Звукооператор – це спеціаліст, що керує роботою щодо створення і здійснення звукового вирішення фільму у відповідності із загальним художнім задумом.
Звукоінженер – фахівець з обслуговування звукового обладнання.
Саунт-дизайнер – спеціаліст, що створює звукові ефекти, які не мають аналогів в природі.

# data[].attributes.headline
Ляшенко Марія 9А

# data[].attributes.subject
Ляшенко Марія 9А

# data[].attributes.body
«Матриця». Світ Матриці – це ілюзія, що існує лише у нескінченному сні приреченого людства. Холодний світ майбутнього, в якому люди — лише батарейки в комп'ютерних системах.
«Титанік». У першому та останньому плаванні шикарного «Титаніка» зустрічаються двоє. Пасажир нижньої палуби Джек виграв квиток у карти, а багата спадкоємиця Роза вирушає до Америки, щоб вийти заміж за розрахунком. Почуття молодих людей лише встигають розцвісти, і навіть не класові відмінності створять випробування закоханим, а айсберг, який став на шляху лайнера, що вважався непотоплюваним.
«Аватар». Джейк Саллі - колишній морський піхотинець, прикутий до інвалідного крісла. Незважаючи на немічне тіло, Джейк у душі, як і раніше, залишається воїном. Він отримує завдання здійснити подорож у кілька світлових років до бази землян планети Пандора, де корпорації добувають рідкісний мінерал, має значення для виходу Землі з енергетичної кризи.
«Інтерстеллар». Герой Макконахі вилітає з командою NASA до космосу, щоб знайти порятунок для людства – Земля під загрозою загибелі. Він залишає свою сім'ю, але сподівається повернутися до них із порятунком.

# data[].attributes.headline
Ляшенко Марія 9А

# data[].attributes.subject
Ляшенко Марія 9А

# data[].attributes.body
Тім Бертон. Кінорежисер, продюсер, сценарист, мультиплікатор та поет. Фільми Бертона відрізняються чорним гумором, макабричними та готичними елементами, деконструкцією традиційних казкових та містичних сюжетів. Фільми: "Едвард Руки-ножиці", "Сонна лощина", "Бітлджус", "Велика риба", дилогія "Бетмен"/"Бетмен повертається". Найбільш комерційно успішним його фільмом стало постмодерністське фентезі "Аліса в країні чудес", яке зібрало у прокаті понад мільярд доларів.

Джордж Волтон Лукас-молодший. Кінопродюсер, сценарист, режисер, монтажер, оператор і підприємець. Співзасновник кінокомпаній American Zoetrope, Lucasfilm Ltd, ILM, THX, Pixar. Фільми: "Зоряні війни" та серії пригодницьких фільмів про Індіана Джонса.

Стівен Аллан Спілберг. Кінорежисер, продюсер і сценарист. Один із найкомерційніше успішних режисерів в історії. Фільми: "Остання зброя", "Бійцівський загін", "Втеча в нікуди", "Небесні вогні", "Автопотік", "Мандрівні"

Джеймс Кемерон. Фільми: "Термінатор", "Чужі-2", "Термінатор-2", "Титанік" і "Аватар". З 2020 по 2025 роки очікується вихід ще 4 частин «Аватара». У скарбничці нагород у Кемерона є 3 «Оскара» і 4 «Золотих глобуса».

# data[].attributes.headline
Анічкін Дмитро 9-Б

# data[].attributes.subject
Анічкін Дмитро 9-Б

# data[].attributes.body
Наріман Алієв

Фільми:

“Додому”

“Без тебе”

“Чорний”

Молодий кримськотатарський режисер, автор короткометражної трилогії "Кримські історії".

У своїх роботах український режисер досліджує тему сімейних взаємин, традицій та побуту кримських татар. Творець зворушливих, авторських фільмів-висловлювань, що розкриває важливі та загальнолюдські теми.

Ахтем Сеітаблаєв

Фільми:

“Кіборги”

“Захар Беркут”

“Чужа молитва”

“Хайтарма”

Ахтем – один з найпопулярніших в Україні акторів, режисерів та сценаристів, який співпрацював з багатьма культовими постатями світу кіно: Адою Роговцевою (вона називає себе творчою та духовною мамою Ахтема), Романом Балаяном (кримськотатарський режисер зіграв головну роль у новому фільмі "Ми є, ми поруч” – і це чудова історія, про яку ми розповідали окремо) і був другим режисером фільму “Номери”, поки Олег Сенцов був ув'язнений у російській в'язниці.

Ірина Цілик

Фільми:

“Життя блакитне, ніби апельсин”

Українська режисерка Ірина Цілик отримала нагороду американського кінофестивалю незалежного кіно "Санденс" за найкращу режисерську роботу у документальній стрічці "Земля блакитна, ніби апельсин". А “Санденс” – це найбільший та найпрестижніший американський фестиваль незалежного кіно, на якому українські режисери ще не здобували ніяких нагород.

Дмитро Томашпольский

Фільми:

“Я-мобер!”

“Ржака”

“Дякую”

“F 63.9 Хвороба кохання”

“Сторонній”

Його фільми – смішні, добрі, сміливі та наївні – рідко можна зустріти у рейтингах найкращих українських фільмів. Проте варто відкрити серце і розум для чогось нового, не злякатися абсурдності деяких моментів і перейнятися авторським стилем, як за лічені хвилини режисер Томашпольский стане для вас одним із найулюбленіших творців кіно.

Валентин Васянович

Фільми:

“Атлантида”

“Плем’я” (продюсер)

“Рівень чорного”

“Креденс”

“Відблиск”

Помітно, що режисер тримає повний творчий контроль над виробництвом, без якого неможливо досягти подібних вершин. Васянович і режисер, і оператор, і сценарист, і сам монтує, і знає всі аспекти кіновиробництва. Безумовно, він не лише один із найвідоміших українських кінорежисерів, але й один із найвпливовіших, знакових і талановитих.

Мирослав Слабошпицький

Фільми:

“Плем’я”

“Люксембург”

“Моя бабуся Фані Каплан” (як актор)

Талановита людина – талановита у всьому. Кінорежисер, сценарист і актор Мирослав Слабошпицький. Вже у 26 років син відомого літературознавця і письменника Михайла Слабошпицького став членом Національної спілки кінематографістів України.

Перший короткометражний фільм, який зняв Мирослав – "Інцидент" – взяв участь у конкурсній програмі 25 фестивалів у 17 країнах. Його короткометражні роботи "Глухота" та "Діагноз" були номіновані на премію "Золотий ведмідь" Берлінського кінофестивалю, а короткометражка "Ядерні відходи" отримала премію "Золотий леопард" на МКФ у Локарно.

# data[].attributes.headline
Суббота Олександр 

# data[].attributes.subject
Суббота Олександр 

# data[].attributes.body
Джеймс Кэмерон
Один из основателей производственных компаний Lightstorm Entertainment, Digital Domain и Earthship Productions. Исследователь Национального географического общества, защитник окружающей среды и контролирует несколько устойчивых предприятий. Снял несколько документальных фильмов, в частности «Призраки бездны: Титаник» (2003) и «Чужие из бездны  (англ.)рус.» (2005), внёс вклад в развитие подводной съёмки и разработал цифровую 3D-камеру Fusion Camera System  (англ.)рус.. В 2012 году Кэмерон стал первым человеком, который в одиночку спустился на дно Марианской впадины в подводном аппарате Deepsea Challenger.

# data[].attributes.headline
Мішина Анастасія

# data[].attributes.subject
Мішина Анастасія

# data[].attributes.body
Стівен Спілберг
Стівен Аллан Спілберг народився в Цинциннаті, штат Огайо, в родині Лії Познер, ресторатора і піаніста, і Арнольда Спілберга, інженера-електрика. Батьки емігрували з України в першому десятилітті XX ст. Коли хлопчикові було чотири роки Спілберги переїхали до Нью-Джерсі, а потім в Фенікс, штат Арізона, де Стівен пішов у школу.
Ще в дитинстві Спілберг почав знімати домашні "пригодницькі" фільми. У 13 років він створив 40 хвилинну військову картину "Втеча в нікуди", де зіграли його шкільні друзі. Уже в 16 молодий Стівен став режисером своєї першої незалежної стрічки - "Вогонь пристрасті", яка пізніше стала основою для фільму "Близькі контакти". У 1963 році на створення картини пішло $500, які Спілберг повернув собі після показу роботи за один вечір в місцевому кінотеатрі.
Відомі фільми: Парк Юрського періоду" (три Оскара), історична драма "Список Шиндлера" (сім Оскарів), військова картина "Врятувати рядового Райана"

# data[].attributes.headline
Матвій Шарабошкін 

# data[].attributes.subject
Матвій Шарабошкін 

# data[].attributes.body
Напередодні «Оскара» авторитетний часопис Entertainment Weekly склав список кращих сучасних режисерів. Пропонуємо його вашій увазі (у порядку зростання та з фільмами, які є головними досягненнями їхніх авторів):
25. Лі Деніелс, «Прешес»
24. Майкл Манн, «Сутичка», «Інсайдер», «Співучасник», «Джонні Д.»
23. Енг Лі, «Льодовий шторм», «Горбата гора»
22. Уес Андерсон, «Рашмор», «Сімейка Таннебаумів», «Фантастичний містер Фокс»
21. Бред Бьорд, «Неймовірна сімейка», «Рататуй»
20. Рідлі Скотт, «Чужий», «Той, що біжить лезом бритви», «Гладіатор»
19. Денні Бойл, «На голці», «28 днів потому», «Мільйонер з трущоб»
18. Спайк Джонзі, «Бути Джоном Малковичем», «Адаптація»
17. Джейсон Рейтман, «Тут курять», «Джуро», «Вище неба»
16. Стівен Содерберг, «Поза полем зору», «Трафік»
15. Гільєрмо дель Торо, «Хеллбой», «Лабіринт Фавна»
14. Пол Томас Андерсон, «Ночі в стилі бугі», «Тут буде кров»
13. Девід Фінчер, «Сім», «Зодіак», «Загадкова справа Бенджаміна Баттона»
12. Тім Бартон, «Едвард – руки-ножиці», «Ед Вуд», «Суіні Тодд»
11. Клінт Іствуд (цитата –«ви проспали минуле десятиріччя?»)

# data[].attributes.headline
Русанов Ярослав 9 А

# data[].attributes.subject
Русанов Ярослав 9 А

# data[].attributes.body
"Найкращий фільм" – "CODA: У ритмі серця"

"Найкраща акторка" – Джессіка Честейн, "Очі Таммі Фей"

"Найкращий актор" – Вілл Сміт, "Король Річард"

"Найкращий режисер" – Джейн Кемпіон, "У руках пса"
"Найкраща оригінальна пісня" – No time to die "007: Не час помирати"

"Найкращий документальний фільм" – "Літо душі"

# data[].attributes.body
Розвиток українського кіно неможливий без талановитих режисерів, які б його створювали. Враховуючи, в яких економічних, соціальних та політичних умовах їм часто доводиться працювати, можна лише позаздрити такій відданості ідеї та подякувати за важливий внесок у розвиток української культури.

Щоб перерахувати всіх талановитих українських режисерів, знадобиться не одна стаття. Але ми б хотіли розпочати цей тривалий процес і розповісти про перші десять імен, без яких останніми роками українського кіно просто б не існувало (або воно мало би геть інший вигляд).

Наріман Алієв

Фільми:

“Додому”

“Без тебе”

“Чорний”

Молодий кримськотатарський режисер, автор короткометражної трилогії "Кримські історії". Його фільм "Без тебе" був представлений у рамках програми "Generation 14+" 66-го Берлінського кінофестивалю.

Повнометражний дебют Нарімана був дуже тепло прийнятий у західному світі ("Додому" включили до списків номінантів одразу двох найпрестижніших премій світу — "Оскар" та "Золотий глобус").

У своїх роботах український режисер досліджує тему сімейних взаємин, традицій та побуту кримських татар. Творець зворушливих, авторських фільмів-висловлювань, що розкриває важливі та загальнолюдські теми.

Ахтем Сеітаблаєв

Фільми:

“Кіборги”

“Захар Беркут”

“Чужа молитва”

“Хайтарма”

Ахтем – один з найпопулярніших в Україні акторів, режисерів та сценаристів, який співпрацював з багатьма культовими постатями світу кіно: Адою Роговцевою (вона називає себе творчою та духовною мамою Ахтема), Романом Балаяном (кримськотатарський режисер зіграв головну роль у новому фільмі "Ми є, ми поруч” – і це чудова історія, про яку ми розповідали окремо) і був другим режисером фільму “Номери”, поки Олег Сенцов був ув'язнений у російській в'язниці.

Також останніми роками він зняв патріотичний бойовик “Кіборги”, неймовірно дорогу історичну драму “Захар Беркут” та фільм про депортацію кримських татар “Хайтарма”, який, на жаль, так і не був дубльований українською мовою. Творча спадщина Ахтема в українську культуру вже переконлива і заслуговує на увагу, при тому, що зупинятися на досягнутому режисер поки не планує.
Ірина Цілик

Фільми:

“Життя блакитне, ніби апельсин”

Українська режисерка Ірина Цілик отримала нагороду американського кінофестивалю незалежного кіно "Санденс" за найкращу режисерську роботу у документальній стрічці "Земля блакитна, ніби апельсин". А “Санденс” – це найбільший та найпрестижніший американський фестиваль незалежного кіно, на якому українські режисери ще не здобували ніяких нагород.

Тож до режисерки вже прикута увага культурного середовища, в очікуванні наступних великих відкриттів. Зараз Ірина працює над повнометражним художнім фільмом за романом її чоловіка Артема Чеха “Я і Фелікс”, де головну роль зіграє поет Юрій Іздрик, а ​​восьмирічного хлопчика Тимофія грає син режисерки Андрій.
Наталка Ворожбит

Проєкти:

“Спіймати Кайдаша” (серіал)

“Кіборги” (сценаристка)

“Дике поле” (сценаристка)

“Погані дороги”

Наталка Ворожбит – українська драматургиня, режисерка, сценаристка. Написала сценарії до таких фільмів, як “Кіборги” та “Дике поле”, виступила шоуранеркою та сценаристкою серіалу “Спіймати Кайдаша”. Знавці давно помітили талант Ворожбит, яка пише театральні п'єси з 1994 року.

Проте пересічний глядач перейнявся її роботами приблизно з екранізації повісті Івана Нечуя-Левицького. Завдяки повному творчому контролю над виробництвом ми отримали один із найкращих (якщо не найкращий) серіал 2020 року. А повнометражний режисерський дебют “Погані дороги” за мотивами однойменної п'єси Ворожбит не лише став важливою історією про війну на сході України, а й представлятиме Україну на премії “Оскар” у 2022 році.

# data[].attributes.headline
Фєінберг Діана 

# data[].attributes.subject
Фєінберг Діана 

# data[].attributes.body
Рідлі Скотт.
Успіх Скотту принесли такі проекти як «Чужий», «той, що Біжить по лезу» і «Гладіатор». Всього за його плечима 27 режисерських робіт. Рідлі Скотта можна назвати справжнім діамантом кіноіндустрії, оскільки далеко не всі його картини приймалися тепло критиками і глядачами. Піднятися до вершини кращих режисерів світу йому допомогли 2 фільми, які стали культовими, – «Чужі» і «Біжить по лезу».
Якщо б не ці кінокартини, то Скотт так би і залишився талановитим і перспективним кінорежисером. Він 4 рази номінувався на «Оскар» і «Золотий глобус», але так і не отримав головні нагороди. Зараз від колишньої слави Рідлі залишилося лише відлуння, навіть його нові роботи, які він намагається побудувати на колишній успіх, – «Чужий. Заповіт», «Прометей» – не здатні її йому повернути. Однак все це не скасовує його загальний режисерський статус і вплив на кінематограф.
Це розуміє і Скотт, який сам все частіше віддає роботи над перспективними проектами молодим талантам і спрямовується в продюсерська русло. Під його начальством вийшов серіал «Терор», «той, що Біжить по лезу 2049»

# data[].attributes.headline
Матвієнко Єгор 9-А

# data[].attributes.subject
Матвієнко Єгор 9-А

# data[].attributes.body
Девід Ендрю Лео Фінчер – американський  кінорежисер і кліпмейкер, один з найяскравіших «новобранців» Голівуду 1990-х. Його фільми, переважно психологічні трилери та біографічні драми, удостоїлися 40 номінацій за премію «Оскар», включаючи три в категорії «Краща режисура». Творець таких культових фільмів як «Бійцівський клуб»(1999); «Чужий 3»(1992); «Сім»(1995) та інші. Девід Фінчер народився 28 серпня 1962 року у місті Денвер, штат Колорадо, але виріс він у Каліфорнії. Після перегляду вестерну «Буч Кессіді і Санденс Кід» (1969) Фінчер вирішив пов'язати свою долю з кінематографом. У вісім років він вперше взяв до рук камеру і почав знімати власні фільми. У 18 років, щоб набути досвіду участі у професійних кінозйомках, Фінчер працевлаштовується на студію Korty Films простим робітником. У 1990 році Фінчер зняв свій перший повнометражний фільм, «Чужий 3», який став об'єктом численних глузувань. Згодом йому вдалося реабілітуватися і стати одним з найбільш затребуваних режисерів молодого покоління. Казкова притча «Загадкова історія Бенджаміна  Баттона»(2008) удостоїлася 13 номінацій на «Оскар».

# data[].attributes.headline
Сергій ЛозницяФільми:“Щастя моє”“Донбас”“Лагідна”“Бабин Яр. Контекст”Сергій Лозниця, найтитулованіший український кінорежисер сучасності. Автор фестивального кіно, головний задум якого – спровокувати глядачів (як в Україні, так і в усьому світі) на дискусію навколо різних жахливих подій (будь-то абсурдистська драма “Донбас”, яка отримала нагороду "Особливий погляд" на Каннському кінофестивалі, або документальна стрічка "Бабин Яр. Контекст", який також у Каннах визнали найкращим документальним фільмом).Через свою неоднозначну творчу позицію неодноразово ставав героєм скандалів у культурній сфері, як через свої погляди, так і через підтримку російського режисера Іллі Хржановського (“Дау”). Проте Лозниця своєю творчістю доводить, що є одним зі знакових авторів українського кінематографа – цінного як в історичному контексті, так і в культурному.

# data[].attributes.subject
Сергій ЛозницяФільми:“Щастя моє”“Донбас”“Лагідна”“Бабин Яр. Контекст”Сергій Лозниця, найтитулованіший український кінорежисер сучасності. Автор фестивального кіно, головний задум якого – спровокувати глядачів (як в Україні, так і в усьому світі) на дискусію навколо різних жахливих подій (будь-то абсурдистська драма “Донбас”, яка отримала нагороду "Особливий погляд" на Каннському кінофестивалі, або документальна стрічка "Бабин Яр. Контекст", який також у Каннах визнали найкращим документальним фільмом).Через свою неоднозначну творчу позицію неодноразово ставав героєм скандалів у культурній сфері, як через свої погляди, так і через підтримку російського режисера Іллі Хржановського (“Дау”). Проте Лозниця своєю творчістю доводить, що є одним зі знакових авторів українського кінематографа – цінного як в історичному контексті, так і в культурному.

# data[].attributes.headline
Різниченко Вероніка 

# data[].attributes.subject
Різниченко Вероніка 

# data[].attributes.body
Де́нієл Дже́йкоб Ре́дкліф
британський актор театру та кіно. Відомий завдяки ролі Гаррі Поттера у фільмах за мотивами серії романів англійської письменниці Джоан Роулінг. 2009 року був занесений до Книги рекордів Гіннеса як найбільш високооплачуваний актор десятиліття. Отримав іменну зірку на голлівудській Алеї слави в Каліфорнії за внесок у кіномистецтво.
2004 року, крім роботи в кіно, виконав роль в лондонській версії постановки музичної комедії «The Play What I Wrote».
З лютого 2007 року по лютий 2009 року грав в іншій театральній постановці — «Еквус», по знаменитій п'єсі Пітера Шеффера, режисер Теа Шеррок спочатку в Вест-Енді, а потім на Бродвеї (Бродгерст-театр), 5 вересня 2008 — 9 лютого 2009).
За сюжетом п'єси Алан Стренг, хлопчик-конюх, на ґрунті любові до коней засліплює їх і сходить з розуму (роль психіатра Дайзерт виконував Річард Гріффітс, — Дядько Вернон в «Гаррі Поттера»). Після того як були випущені перші фотографії вистави з оголеним героєм Редкліффа, багато батьків виступили з вимогою припинити участь Денієла в цьому заході, пригрозивши в іншому випадку заборонити своїм дітям перегляд його фільмів. 2011 року зіграв Джея Пайрпонта Фінча, мийника вікон з Нью-Йорка, у мюзиклі «Як досягти успіху в бізнесі, нічого не роблячи».
З 25 лютого по 6 травня 2017 року грає Розенкранца в п'єсі Тома Стоппарда «Розенкранц і Гільденстерн мертві» в театрі Олд Вік (у ролі Гільденстерна — Джошуа Магвайр). Постанова отримала чотиризіркові відгуки від The ​​Guardian, The Independent і The Telegraph, а присутність Редкліффа забезпечило повністю продані зали на весь період показу, що призвело до продовження спектаклю (первісна дата закриття 29 квітня). 20 квітня 2017 року спектакль транслювався в кінотеатрах Великої Британії та по всьому світу в рамках проєкту «Національний театр в прямому ефірі».

# data[].attributes.headline
наявність провідних 

# data[].attributes.body
наявність провідних мотивів самостійності,культ почуттів людини; увага до особистості, її індивідуальних рис,заперечення раціоналізму,

# data[].attributes.headline
Які риси притаманні до романтизму

# data[].attributes.subject
Які риси притаманні до романтизму

# data[].attributes.body
Є самостійний культ почуттів, увага до особистості, провідні мотиви,заперечення раціоналізму та індивідуальні риси.