# data[].attributes.body
20.srpnja 1917. godine potpisana je Krfska deklaracija između Jugoslavenskog odbora i vlade Kraljevine Srbije, na otoku Krfu po čemu je i deklaracija dobila ime. Kojom je dogovoreno da će biti stvorena Kraljevina Srba Hrvata i Slovenaca, koja bi bila demokratska, ustavna i parlamentarna monarhija te bi dinastija Karađorđevića bila na čelu. Hrvati i Slovenci mogli bi upotrebljavati svoja nacionalna imena, pisma, zastave, ali ne i parlamente. Bila bi centralistička monarhija što je odgovaralo Srbiji, na što je Jugoslavenski odbor pristao jer im je obećana ravnopravnost ali bez jasnih jamstava.

Ja mislim da je to važno za spomenuti jer kada će biti stvorena Kraljevina SHS, vlada Srbije se neće pridržavati ove deklaracije.

# data[].attributes.headline
Stvaranje države Slovenaca, Hrvata i Srba

# data[].attributes.subject
Stvaranje države Slovenaca, Hrvata i Srba

# data[].attributes.body
U listopadu 1918. godine stvoreno je Narodno vijeće Slovenaca, Hrvata i Srba . Predsjednik bio je Anton Korošec, a potpredsjednici bili su Ante Pavelić i Svetozar Pribićević.

Te su 29. lipnja 1918. na Markovu trgu objavljene odluke Hrvatskog sabora, prekinute su sve veze s Austro-ugarskom te je stvorena Država SHS te je Narodno vijeće SHS bilo vrhovno tijelo u novonastaloj državi. Iako sve zvuči krasno i bajno, nije bilo tako . Država nije postojala dugo jer nije bila priznata te su talijani pokušavali zauzeti našu obalu, nismo imali vojsku kako bi se obranili, bilo smo siromašni, Kraljevina Srbija je prijetila da će nam zauzimati teritoriji ako se ne ujedinimo s njima. Tako je propala država i stvorena Kraljevina SHS.

Ja mislim da su se krivo organizirali, trebali su prvu prikupiti vojsku i novac te potom stvoriti državu i možda se nebi trebali kasnije ujediniti sa Srbijom, i sve bi bilo drugačije.

# data[].attributes.attachment_link.title
TV kalendar: Raskid Hrvatske s Austro-Ugarskom

# data[].attributes.body
Zbog problema u Državi SHS morali smo se ujediniti sa Kraljevinom Srbijom, a to se dogodilo 1. prosinca 1918. godine. Stjepan Radić bio je protiv ujedinjenja, upozorava ih na oprez i želi odrediti uvjete ujedinjenja te želi federativnu monarhiju. Dok Svetozar Pribićević pak požuruje proces i želi centralističku monarhiju. U procesu ujedinjenja pomogli su dokumenti Naputak i Adresa. Naputak je sastavio Središnji odbor. Taj dokument su trebali poštivati tijekom pregovaranja o ujedinjenju. U tom dokument je pisalo da bi državno uređenje trebala odrediti Ustavotvorna skupština dvotrećinskom većinom. Ali ga izaslanstvo nije prihvaćano te je stvoren novi dokument koji se zove Adresa. U njemu ujedinjenje nije bilo uvjetovano. Te se taj dokument potpisao na noćnom ormariću. Taj se dokument prihvatio. Te je regent Aleksandar Karađorđević proglasio Kraljevinu Srba, Hrvata i Slovenaca (centralistička monarhija, sjedište je bilo u Beogradu) 1.12.1918. godine.

Baš kao što je i Radić rekao "Ne srljajte kao guske u maglu" i ja mislim. Mislim da su se malo prenaglili i da su trebali bar malo uvjetovati ujedinjenje i ne odustajati od te zamisli. Znam da to Aleksandar nije prihvaćao ali mi smo se trebali boriti.

# data[].attributes.body
Prosinačke žrtve je događaj koji se dogodio 5.12.1918. u Zagrebu.

Za razliku od slavlja na Markovu trgu 29. listopada 1918. ovaj dan nije bio lijepo proveden. Prosinačke žrtve je naziv prosvjeda 5. prosinca 1918. godine. Koji se dogodio zbog nezadovoljstva civila Hrvatske zbog ujedinjenja i načina ujedinjenja. Kralj Aleksandar Karađorđević poslao je policiju na njih jer su pričali protiv ujedinjenja što baš i nije bilo dozvoljeno. Te je policija počela pucati po njim iako su oni bili samo nenaoružani civili koji su bili nezadovoljni. Te je bilo oko petnaest poginulih.

Stvarno ja smatram da to nije bilo u redu i da nisu trebali tako postupiti, ljudi su se samo žalili i bili su nenaoružani nije ih se trebalo odmah ubiti. https://youtu.be/OOUoJMNrLK4?si=3Qkc4UQDEbtQiCbU

# data[].attributes.body
Prvi parlamentarni izbori Kraljevine SHS bili su 28. studenog 1920. godine. Te su pravo glasa imali samo muškarci straiji od 21 godine, što znači da žene baš i nisu imale nekakva prava.

Četiri glavne stranke bile su Demografska stranka koja se zalaže za centralizam i jugoslavenski unitarizam, tj. da se stare nacije npr. Hrvati, Srbi, Slovenci stope u jugoslavensku naciju, a da njihove naciju nestanu. Njihov predvoditelj bio je Svetozar Pribićević. Narodna radikalna stranka je Kraljevinu smatralo proširenom Srbijom i njihov predvoditelj bio je Nikola Pašić. Hrvatska pučka seljačka stranka kanije Hrvatska republikanska, pa potom Hrvatska seljačka stranka i na kraju Seljačko-demografska stranka zalaže se za stvaranje federativne republike. Njihov glavni političar bio je Stjepan Radić, a kasnije Vladko Maček. I poslijednja od četiri glavnijih stranka bila je Komunistička partija Jugoslavije koja se bori za rušenje kapitalističkoga, a uvođenje socijalističkoga društva te njihov predvoditelj je Josip Broz Tito. Njihov rad i djelovanje je zabranjen iste te godine Obznanom. Jer se kralj bojao da će ga ubiti kao i sovjetskog kralja jer je KPJ pokušavao imati sličan rad kao i SSSR. Godinu nakon prvih parlamentarnih izbora donesen je Vidovdanski ustav. Vidovdanski ustav je prvi ustav u Kraljevini SHS, koji je proglašen natpolovičnom većinom , centralistički je uređena Kraljevina i podjeljena na 33 oblasti. U Kraljevstvu prevlast imaju Srbi u vlasti i državnim službama.

# data[].attributes.body
12.studenog 1920. godine u talijanskom gradu Rapallu donesen je Rapalski ugovor. Te je tim ugovorom riješeno jadransko pitanje i razgraničenje između Kraljevstva SHS i Italije. Tim ugovorom je Italija dobila Trst i okolicu, neka slovenska područja, Istru, Zadar i neke otoke poput Cresa, Lastova, Lošinja, Palagruže i Sušca.

# data[].attributes.body
Atentat se zbio u narodnoj skupštini u Beogradu 20. lipnja 1928. godine.

Zastupnici su vodili žestoke rasprave, te su zastupnici SDK optuživali predstavnike vlasti za nepotizam i korupciju. Te je zastupnik Radikalne stranke Puniša Račić pucao u hrvatske zastupnike. Ubio je dvoje ljudi među kojima su Pavle Radić i Đuro Basariček. A ranio je Ivana Građu, Ivana Pernara i Stjepana Radića koji je zbog posljedice ranjavanja preminuo 8. kolovoza 1928. godine. Te HSS preuzima Vladko Maček.

# data[].attributes.body
Kralj Aleksandar ukinuo je Vidovdanski ustav i raspustio skupštinu te uvodi diktaturu koja je dobila me po datumu kojeg je proglašena. Proglašena je 6. siječnja 1929. godine. Podijelio je Jugoslaviju na devet banovina. Posljedice diktature su cenzura, ograničavanje građanske slobode, progoni političkih protivnika.

# data[].attributes.body
Ante Pavelić je 1930. godine stvorio organizaciju Ustaša. Oni se nisu za samostalnu Hrvatsku borili politički nego nasiljem i oružjem. Oni su planirali terorističkim akcijama oslabiti Jugoslaviju i pridonijeti njezinom raspadu , te bi u tim trenucima Hrvatska mogla ostvariti neovisnost. Te su oni i VMRO (makedonska organizacija koja je također željela raspad Jugoslavije ) organizirali atentat na kralja Aleksandra Karađorđevića. Te su u Zagrebu pokušali izvesti atentat na njega, ali je bio neuspješan. Kada je kralj otišao u Francusku, tad im je bila jedina i najbolja prilika za izvesti atentat. Atentat je organizirao Eugen Dido Kvaternik, a atentator je bio član VMRO-a. Atentat se dogodio 9.10.1934. godine u Marseillu, Francuskoj. Uz njega ubili su i francuskog ministra vanjskih poslova Louisa Barthoua. Nakon smrti kralja na vlast je trebao doći njegov maloljetni sin Petar. Ali zato što je maloljetan zamijenio ga je knez Pavle, tj. kraljev bratić.

Oni su mislili da će se atentatom raspasti Jugoslavija, ali nije nego su ga samo ubili i ništa nisu postigli time tako da nisu dobili ono što su željeli.

# data[].attributes.body
Srbi su se bojali da će ih Hrvatska napasti uoči 2.svjetskog rata, ako im ne daju teritorij i djelomičnu neovisnost. Pa je stvoren sporazum Cvetković-Maček, koji je potpisan u Zagrebu 26. kolovoza 1939.godine. Tim sporazumom stvorena je Banovina Hrvatska. Ban je postao Ivan Šubašić. Poslovi Banovine Hrvatske bili su: vlastita vlada, vlastiti ban, vlastiti Sabor, unutarnja uprava, zdravstvo, sudstvo, gospodarstvo, prosvjeta (školstvo). A poslovi središnje vlade u Beogradu bili su: promet, financije, vojska, pošta, vanjski poslovi i vanjska trgovina.