# data[].attributes.attachment_link.title
про що може розповісти дитячий малюнок

# data[].attributes.headline
АПТЕЧКА ТЕХНІК КПТ:<

# data[].attributes.body
АПТЕЧКА ТЕХНІК КПТ:
ФОРМУЄМО ПСИХОЛОГІЧНУ СТІЙКІСТЬ (резильєнтність)

🧠Турбота про мозок і психічні ресурси

Мозок є дуже важливим органом, і в часи випробувань на нього лягає збільшене навантаження, тож нам особливо важливо забезпечити належну турботу про його стан.

📌Як водій турбується про те, щоб автомобіль був у доброму стані і був заправлений пальним — так само нам дуже важливо навчитися мудро турбуватися про мозок та поповнювати його ресурси.

📝Вказівки:

1️⃣ Мозок потребує достатнього та якісного сну.

👉Це не розкіш — це час базового щоденного «клінінгу» для нервової системи.
👉Сон відновлює ресурси мозку, реорганізовує пам’ять, він також вкрай важливий для здоров’я тіла.
👉Тому пильнуйте достатній (потреба в різних людей і в різні періоди життя різна — в середньому 7-8 год.), регулярний та якісний сон.

2️⃣ Мозок, як і тіло, потребує здорового харчування.

👉Загалом ті ж принципи здорового харчування, які корисні для тіла та серцево-судинної системи, діють і для мозку.
👉Тож пам’ятайте про корисну їжу (та уникнення шкідливої) і не лише про те, що ви їсте, але й коли, скільки та як. Надмір є теж шкідливим.
👉Споживайте їжу з уважністю, насолодою та вдячністю, і якщо є можливість — у доброму товаристві!

3️⃣ Наш мозок потребує регулярної фізичної активності.

👉Фізична активність має позитивний вплив на вироблення в мозку речовин, що передають сигнал між нейронами, а тому сприяє навчанню, емоційній регуляції та психологічній стійкості.
👉Фізична активність є також чудовим способом зняти стрес, відновити сили, підняти настрій, більше того, навіть має ефект у лікуванні депресії та інших розладів.

4️⃣ Пам’ятайте про роль ресурсних активностей.

👉Десь так, як наше тіло потребує балансу певних речовин в їжі, нам треба пильнувати в щоденному ментальному раціоні присутність і належне співвідношення такого роду активностей.
👉Зокрема, щоби був час на навчання, пізнання нового, осмислення — бо наш розум спраглий вчитися!
👉Час для стосунків із близькими людьми — наша душа потребує відчувати близькість і любов.
👉Щоби була пожива для нашого «серця» — те, що творить певний емоційний стан, дозволяє відчувати зв’язок з цінностями (музика, поезія, художні фільми, духовні практики та ін.). Бо наше «серце» прагне краси, любові та світла. Час на радість та святкування. Позитивні емоції дуже важливі! І щоби була тиша, усамітнення, час із природою.

5️⃣ Мозок потребує тренування і розвитку різних психологічних навиків.

👉Подібно до того, як під час занять спортом ми тренуємо різні групи м’язів та систем організму, психіка має свої системи, і вони потребують тренування й розвитку.
👉Як і заняття спортом — це не завжди лише в насолоду, часом є відчуття втоми та монотонності. Але регулярна практика поступово дає ефект, і врешті наша особистість та психологічні здібності розвиваються, і нам не раз послужать, зокрема і в часи випробувань.

📌Пам’ятайте про принцип регулярності, збалансованості й щоденного ритму турботи — це найкращий спосіб запобігання виснаженню.
Важливо не тільки давати мозку те, що він потребує, але і не давати чи обмежити шкідливе — йдеться не лише про психоактивні речовини, зокрема алкоголь, але і про надмір новин, соціальних мереж, шуму

# data[].attributes.headline
Матеріал є у кожного

# data[].attributes.body
Матеріал є у кожного вдома⭐️

Розвиток вербального мислення

# data[].attributes.headline
*6 простих, але теплих фраз, які роблять дитину щасливішою.*❤«Я тебе люблю» Важливо зрозуміти простий факт: якщо дитина виросла в обстановці любові, все це позначиться на її майбутньому.  Особливо важливо говорити слова любові старшим дітям, які відчувають себе обділеним і мають образу на своїх батьків.❤ «Я рада, що ти в мене є» Цю фразу потрібно говорити своїй дитині регулярно.  Бажано не лише вимовляти, а й фізично підтверджувати свої слова обіймами чи поцілунками.Багато дітей не відчувають своєї винятковості.  А потрапляючи у суспільство, починаються конфлікти чи виникає нерозуміння.  Тому дитині важливо знати, що вона для своїх батьків – це найголовніше. ❤"Дуже дякую" Слова подяки – це найпростіше, що може сказати доросла людина.  Як показує практика, старання власних дітей багато батьків намагаються не помічати або не беруть до уваги.  У результаті дитина втрачає відчуття власної значущості.

# data[].attributes.subject
*6 простих, але теплих фраз, які роблять дитину щасливішою.*❤«Я тебе люблю» Важливо зрозуміти простий факт: якщо дитина виросла в обстановці любові, все це позначиться на її майбутньому.  Особливо важливо говорити слова любові старшим дітям, які відчувають себе обділеним і мають образу на своїх батьків.❤ «Я рада, що ти в мене є» Цю фразу потрібно говорити своїй дитині регулярно.  Бажано не лише вимовляти, а й фізично підтверджувати свої слова обіймами чи поцілунками.Багато дітей не відчувають своєї винятковості.  А потрапляючи у суспільство, починаються конфлікти чи виникає нерозуміння.  Тому дитині важливо знати, що вона для своїх батьків – це найголовніше. ❤"Дуже дякую" Слова подяки – це найпростіше, що може сказати доросла людина.  Як показує практика, старання власних дітей багато батьків намагаються не помічати або не беруть до уваги.  У результаті дитина втрачає відчуття власної значущості.

# data[].attributes.headline
Розвиток творчості т

# data[].attributes.body
Розвиток творчості та уяви 🌈⭐️

# data[].attributes.headline
💣БОЮСЬ ЯДЕРНОГО УДАР

# data[].attributes.body
💣БОЮСЬ ЯДЕРНОГО УДАРУ. ЩО РОБИТИ?

Відчувати страх та тривогу стосовно можливої загрози життю — нормально й природно. До цих почуттів додаються невизначеність та безпорадність. Адже ніхто не може гарантувати, коли, куди й чи дійсно відбудеться ця ядерна атака.

❗️Визнання неможливості на щось вплинути також посилює тривогу. Тож у цей час важливо подбати про себе.

🔔 Якщо тривога накриває раптово, то впоратися допоможуть:

😤 Дихальні техніки

Займіть зручне положення в місці, де ніхто вас не турбуватиме. Закрийте очі та намагайтеся зосередитися на диханні. Корисною буде техніка за прямокутником: вдих на три рахунки й видих — на шість. Ви навіть можете уявляти перед собою цю фігуру. Пам’ятайте: дихання — це перше, що вам під силу контролювати в безконтрольній ситуації.

🫣 Техніка стабілізації за сенсорними відчуттями

Давайте собі завдання. Наприклад, знайдіть очима п'ять предметів синього кольору. Доторкніться до чотирьох речей, які мають різну текстуру. Назвіть три звуки, які чуєте прямо зараз. Якщо поруч парфум або кава, понюхайте їх. Або спробуйте уявити запах, який вас заспокоює. З’їжте щось яскраве на смак, наприклад цукерку. Це допоможе перемкнути увагу.

🫠 Змініть діяльність

Подивіться фільм, позаймайтеся спортом або помалюйте. Зробіть щось приємне для себе тут і зараз. Але не придушуйте в собі емоцію. Ви маєте чітко розуміти її, але ви обираєте не тонути в ній, а зайнятися чимось корисним та ефективним.

🔔 Якщо тривога виникає час від часу, але доволі часто:

🚀Постарайтеся прибрати її тригер.

Зазвичай це джерела інформації, звідки черпаєте новини, та обговорення потенційної небезпеки. Виділіть 1-2 достовірні джерела для читання новин. Все інше — приберіть зі свого інфопростору.

🚀Дотримуйтеся корисних звичок: збалансований раціон, регулярна фізактивність та сон.

Також корисним буде повна відмова від алкоголю та зменшення споживання кофеїновмісних напоїв.

🚀Вчіться відслідковувати емоції.

У цьому може допомогти щоденник самоспостережень. На аркуші паперу зробіть чотири колонки: "Думки, які виникли стосовно ситуації", "Яку емоцію відчуваю?", "Що мені хочеться зробити?", "А що вже зробив для цього?".

Наприклад, ви прочитали новину про ядерну небезпеку. У думках — паніка та розгубленість. Емоція — тривога та страх. Вам хочеться бігти в магазин та аптеку, купуючи все, що попадає під руку. Але що ви вже зробили? Можливо, у вас уже зібрана тривожна валізка. Тож бігти зараз за продуктами — імпульсивна думка.

🚀Знаходьте те, на що можете вплинути. Це антидот до безсилля.

Ви не можете вплинути на рішення росії та ймовірність застосування ядерної зброї. Проте можете зараз потурбуватися про себе та родину. Приготувати теплий чай або вечерю, обійняти дитину, вигуляти собаку тощо.

# data[].attributes.headline
Відео ідея , заняття з дітьми дошкільного віку 💞

# data[].attributes.subject
Відео ідея , заняття з дітьми дошкільного віку 💞

# data[].attributes.headline
ЯК КЕРУВАТИ ГНІВОМ, 

# data[].attributes.body
ЯК КЕРУВАТИ ГНІВОМ, ЩОБ НЕ ПСУВАТИ СТОСУНКИ З ОТОЧЕННЯМ

🆘1. Коли відчуєте імпульс до зриву — спробуйте  не реагувати на нього. Намагайтеся відтягти час.

Якщо є можливість усунутися фізично від об'єкта подразнення — зробіть це. Приблизно через 15 хвилин ви заспокоїтеся.

📌Відмовляючись реагувати на подразник звичним неекологічним способом, ви даєте собі внутрішню свободу.

Ваша початкова реакція — це лише звичка, рефлекс, що формувався із самого дитинства. За бажання ви можете це змінити, поступово відпрацьовуючи нові стратегії поведінки. Для цього вам знадобиться час, терпіння та увага.

🆘 2. Якомога точніше визначайте, що ви можете змінити, а що — ні.

Вчіться відпускати ситуації, на які ви не можете вплинути. Відмовтеся від нав'язування іншим свого бачення світу. Ваш світ від цього не постраждає.

🆘 3. Не наживайте собі ворогів, ображаючи та принижуючи у розмові співрозмовника.

Навіть якщо людина не має рації, намагайтеся засуджувати вчинок, а не особистість.

🆘 4. Якщо у вас є почуття гумору і ситуація дозволяє — жартуйте. Гумор розчиняє гнів.

🆘 5. Намагайтеся подивитися на ситуацію очима співрозмовника і зрозуміти його логіку.

Байдужість до думки опонента говорить про те, що ви не зацікавлені у вирішенні конфлікту, оскільки хочете домінувати над ним.

🆘 6. Якщо все ж таки гнів захлеснув вас, то пустіть його енергію у продуктивну діяльність. Наприклад, займіться спортом чи фізичною роботою.

🆘 7. Під час появи гніву спитайте себе: чим насправді я незадоволений? Яка з моїх потреб не задоволена? Що я можу зробити для того, щоб задовольнити цю потребу та покращити своє становище? Якщо буде можливість, запишіть свої відповіді. Це допоможе вам контролювати свій гнів.

# data[].attributes.headline
💬Як говорити про вій

# data[].attributes.body
💬Як говорити про війну?

📍Де б ми зараз не були: в Україні, чи закордоном - бувають ситуації, коли на вулиці чи в магазині зав’язується розмова про війну з незнайомцями. Часто ці незнайомці - люди, які нещодавно переїхали в ваше місто, тікаючи від війни. Як бути в такій ситуації?

❓Яких правил комунікації дотримуватися при спілкуванні з незнайомими людьми?

🔵По-перше, варто відразу розуміти, що в ситуації, коли ми на вулиці заговорили з незнайомою людиною, то ми не знаємо, на якому етапі проживання травматичної події людина перед нами: в гострому стресі, втраті, травмі тощо.

🔵Тому в будь-якому разі, будьте щирими (це одразу відчувається) та чіткими в своїх словах. Спробуйте уникати двозначних фраз. Якщо бачите, що людина в ступорі чи вас не зрозуміла — перепитайте, чи все гаразд і чи не потрібно пояснити щось ще раз. Конкретика та реалістичність — наші найкращі друзі.

🔵Якщо людина почала розповідати про свій досвід, послухайте стільки, скільки можете. Імовірно, вона хоче виговоритися і бути поміченою — це теж одна зі спроб адаптації до нового середовища, спосіб знайти собі місце.

🔵Однак, пам’ятайте, що така розмова може забрати багато сил, прислухайтеся до себе, чи готові продовжувати і маєте ресурси на неї.

❓Як себе поводити?

🟡Будьте такими, як ви є. Якщо вам незручно, ви губитесь, відчуваєте страх — так і скажіть.

🟡Уникайте категоричних суджень та висновків, які можуть додати людині сорому, страху чи вини: «А чого ж ви раніше не виїхали?», «А як же ж ви там батьків лишили?», «І ви не боїтеся за свій дім?» тощо.

🟡Краще не говорити фрази, які можуть сприйматися як знецінення чи неправда: «Не жалійтеся», «Не перебільшуйте», «Ну он там людям ще гірше було», «Ви маєте бути сильним/ою заради дітей, чоловіка, батьків», «Я вас розумію», «Було б чого так реагувати», «Все буде добре» тощо.

❓Про що краще не питати?

🔵Не питайте про емоції: «А вам було страшно?», «А ви думали, що помрете?», «А вам було шкода лишати дім?» тощо. Таким чином ви створюєте ситуацію, в якій легко «провалитися»  в травмуючі переживання.

🔵Не розпитуйте про деталі минулих подій, виїзду, не зупиняйтеся на чутливих моментах. Це можуть бути тригери минулих переживань, з якими ви можете не впоратися. Це робота психолога та психотерапевта за запитом клієнта.

🔵Не питайте про плани на майбутнє. Людина перед вами у складній ситуації невизначеності, це недоречно.

❓Як висловити свою підтримку?

🟡Підтримати можна словами: «Я з вами тут, я поруч», «Ви робите достатньо», «Мені прикро, що вам зараз боляче», «Я вам співчуваю», «Ви робите найкраще з можливого», «Я вас підтримую».

🟡Якщо раптом захочете обняти людину, обов’язково спитайте дозволу.

🟡Також можете поцікавитися, чи можете допомогти .

# data[].attributes.headline
Нейробіка – це 

# data[].attributes.body
Нейробіка – це розумова гімнастика, аеробіка для мозку, спрямована на покращення розумової діяльності. Це комплекс простих вправ, які сприяють поліпшенню пам'яті, дають додаткову енергію і підвищують здатність нашого мозку до будь-якої роботи в будь-якому віці.

# data[].attributes.headline
Відео - заняття для 

# data[].attributes.body
Відео - заняття для дітей , розвиток творчості та моторики рук 😇

# data[].attributes.headline
вправи для р

# data[].attributes.body
вправи для розвитку емоційного інтелекту у дітей від 5 років

1. Коробочка щастя

Ця гра розвиває не тільки EQ, але і уяву, а так само пам'ять. Створіть в голові свою «коробочку щастя». Туди складіть все, що змушує вас почувати себе щасливим. Важливо, щоб були задіяні всі п'ять почуттів: нюх, зір, дотик, слух, смак.

наприклад:

смак - шоколад;§

нюх - запах квітучої сливи;§

слух - шум моря;§

зір - посмішка дитини;§

дотик - обійми рідної людини.§

Запропонуйте дитині створити власну коробочку щастя. Обговоріть з ним емоції й те, що їх викликає.

# data[].attributes.headline
Привіт осінь 🧡

# data[].attributes.body
Привіт осінь 🧡

З початку осені повернулося навантаження, тяжко поєднувати багато справ і вже здається немає сил.

Що ж робити?

Емоційне вигорання – це виснаження нервової системи, що призводить до втрати мотивації до дій та хронічно поганого настрою.

Які ознаки свідчать про наявність емоційного вигорання:

• відчуття постійного роздратування та напруження, незалежно від ситуації;

• відчуття хронічної втоми, навіть після сну;

• неможливість розділити роботу та дім, вдома Ви думками на роботі, і навпаки;

• відсутність мотивації;

• поява болю різної локалізації, часті застуди, внаслідок порушення роботи імунної системи, періодична задишка, дискомфорт в ділянці серця тощо.

Що робити в першу чергу?

❤️‍🩹 Якщо підозрюєте в себе ознаки емоційного вигорання, зверніться за допомогою до спеціаліста з метою огляду та проведення необхідних тестів, це допоможе вчасно діагностувати проблему.

❤️‍🩹 Прислухайтеся до себе. Задайте собі запитання, чи приносить Вам щастя те, чим Ви займаєтеся, чи саме цього Ви хотіли в житті, чи Вас цінують там, де Ви працюєте, чи не порушуються Ваші конституційні права на робочому місці?

❤️‍🩹 Згадайте, коли Ви востаннє повноцінно відпочивали. Коли проводили час з своєю сім’єю, з своїми друзями, а не колегами по роботі.

❤️‍🩹 Навчіться розділяти роботу і сім’ю. Не беріть роботу додому.

❤️‍🩹 Знайдіть те, що справді приносить Вам задоволення і приділіть цьому 1 годину на тиждень

❤️‍🩹 Виділяйте час на фізичні навантаження, прогулянки на свіжому повітрі.

❤️‍🩹 Змініть оточення та місця, поїдьте кудись з близькими, подорожі наповнюють неповторними емоціями.

❤️‍🩹 Послабте свій перфекціонізм та спроби стати працівником століття, це виснажує вашу нервову систему, нищить ваше здоров’я.

❤️‍🩹 Позбудьтеся залежності від чужої думки, живіть своїм власним життям.

#консультація_для_батьків_та_педагогів

# data[].attributes.headline
Психологічно комфортне на 100 % життя для кожної людини це міф. Нажаль. Всі ми знаємо, що протягом життя, взаємодії з оточення можуть виникати різні ситуації, які можуть спричинити психологічну травматизацію.В дорослому віці нам легше витримувати подібні ситуації, а от дітям складніше.Великою мірою ступінь впливовості травматичної ситуації на психічних розвиток дитини залежить від наявного внутрішнього ресурсу, який допомагає не «розсипатись», «зберегти» ще не до кінця сформовану особистість. Чим більше ресурсу, тим легше, з найменшими втратами дитина впорається з психотравмуючою ситуацією.

# data[].attributes.subject
Психологічно комфортне на 100 % життя для кожної людини це міф. Нажаль. Всі ми знаємо, що протягом життя, взаємодії з оточення можуть виникати різні ситуації, які можуть спричинити психологічну травматизацію.В дорослому віці нам легше витримувати подібні ситуації, а от дітям складніше.Великою мірою ступінь впливовості травматичної ситуації на психічних розвиток дитини залежить від наявного внутрішнього ресурсу, який допомагає не «розсипатись», «зберегти» ще не до кінця сформовану особистість. Чим більше ресурсу, тим легше, з найменшими втратами дитина впорається з психотравмуючою ситуацією.

# data[].attributes.headline
6 батьківських звичо

# data[].attributes.body
6 батьківських звичок, які порушують емоційний контакт з дитиною

Емоційний контакт батьків і дитини - фундамент сімейних взаємин, на якому стоїть багатоповерховий будинок під назвою «виховання». У кожного з батьків є потенціал зробити цей фундамент міцним, але іноді контакт з дитиною втрачається. У нас є для вас гарні новини: навіть якщо контакт втрачено, його можна повернути. Як саме - розповідає психолог Анастасія Іванова.

Цей текст не розповість батькам про симптоми і ознаки порушення контакту, які можна побачити в дитині. Відповідальність за створення цього міцного зв'язку цілком віддано в руки батькам. Замість цього я розповім про батьківські помилки, які можуть призвести до втрати близькості з дитиною.

1. Ви звертаєте увагу на дитину тільки тоді, коли вона робить щось не так

Чомусь частіше помічається щось погане, а хороше сприймається як природне. Коли дитина щось упускає, ми відразу бачимо це і робимо зауваження, але от коли вона акуратно тримає предмет у своїй маленькій ручці, ми мовчимо або навіть не помічаємо.

Варто зрозуміти, що дитина запам'ятовує, що коли вона робить щось не так, батьки відразу звертають на неї  увагу. Її висновок: помилка = увага. Кількість зауважень пропорційне прагненню дитини приховувати і віддалятися від батьків.

Рекомендація. Звертайте свою увагу на ту поведінку, яку хочете бачити знову. Рівняння просте: бачите позитивну поведінку - підкресліть її. Наприклад, так: «Мені подобається, коли я бачу, що ти граєш спокійно і зосереджено».

2. Ви не хвалите свою дитину

Швидше за все, зараз всі батьки подумають: «Та це не про мене, я завжди хвалю свою дитину». Хвалебні слова в дусі «молодець», «добре» і «супер» на сотий раз сприймаються дитиною як порожній звук. У такої похвали завжди є зворотна сторона - знецінення для дитини.

Ми ж говоримо про «якісну» похвалу, коли батьки уважні до дитини і бачать, що саме у неї добре вийшло. Хвалити треба за конкретну поведінку, адже таким чином ви розвиваєте в дитині впевненість у собі і здатність побачити результат своїх дій.

Рекомендація. Замініть слово «молодець» на фразу: «Мені подобається, як ти прикрасив цей будинок», кожен раз помічаючи деталь, яку ваша дитина зробила добре, навіть найменшу.

3. Ви не обговорюєте її та свої емоції

«Не плач», «не сумуй», «це дурниці», «з мамою все гаразд, просто в око щось потрапило» - саме такі фрази віддаляють дитину від батьків. Дитина відчуває, що її емоції не приймають, а батьки їй брешуть про свої. Який висновок вона може зробити? «Так, проявляти свої емоції погано, тебе не зрозуміють навіть батьки».

Говорити про свої емоції важливо, а дати можливість дитині розповісти про її біди без коментарів в стилі «не відчувай» - ще важливіше.

Рекомендації. Використовуйте позначення емоцій дитини. Якщо ви бачите, що вона сумує через сварку з друзями, ви можете сказати їй: «Це, мабуть, дуже сумно і неприємно - посваритися зі своїми друзями» або «Я бачу, що ти сумуєш». Таким чином ви говорите про те, що приймаєте її будь-якою, що відчувати - нормально. І нагадуєте, що ви - поруч.

4. Ви вважаєте дитину ще маленькою для того, щоб робити самостійний вибір

Анекдот: «Мамі холодно - одягни светр». Діти й справді краще знають, чого вони хочуть. Дитина може вибрати сама, які штани одягти, з ким грати, якими іграшками ділитися - цей список можна продовжувати ще дуже довго.

Пропонувати дитині вибір - значить розвивати її самостійність і відповідальність, будучи поруч як уболівальник, від якого вона відчуває підтримку. А ще ми всі, в тому числі і діти, маємо право на помилку. Вони мають право обрати не те, зробити висновок (не без допомоги батьків) і піти вибирати далі.

Рекомендація. Дайте дитині можливість вибрати і зіткнутися з наслідками вибору, підтримуючи тим самим самостійність. Бувають ситуації, коли можна запропонувати дитині «вибір без вибору», тільки одне з двох: «Ти будеш рис або пюре на вечерю?».

5. Ви використовуєте насильницькі методи виховання

Тіло вашої дитини - її священна територія з відповідними межами. Порушуючи його межі, ви показуєте їй свою неповагу до її особистості.

# data[].attributes.headline
Розвиваємо навички керування емоціями: 2 дієвих вправ.❤️ Навички розуміння та прийняття емоцій потрібно розвивати у віці від трьох до шести років. Тобто ще в дитячому садочку!Розумію, а отже керуюКоли люди не розуміють власних почуттів, вони часто діють необдумано та імпульсивно. Адже дійсно можна керувати лише тими емоціями, які ми усвідомлюємо. Тож маємо вчитися діяти свідомо!Пропоную заповнити просту таблицю з чотирьох колонок: Що я відчуваю?Чому я це відчуваю?Про що я думаю, коли це відчуваю?Як мені краще діяти?Запропоновану таблицю можна використовувати постійно, коли виникають негативні емоції! Поясніть дітям,що важливо запам’ятати принцип дії: висловіть емоцію, зрозумійте причину, випишіть думки та вирішіть, що будете робити. ☀️Вдих та видихЧи звертали ви увагу на те, що дихання людей, які плачуть, нервують або бояться, змінюється? Вони дихають швидко та нервово, їм бракує повітря, їхній організм знаходиться у стані гіперактивності. Це спричино тим, що людське дихання безпосередньо пов'язане з нервовою системою. Отже, якщо ми навчимося керувати диханням, то зможемо за потреби легко опанувати себе. Пропонуємо дієву дихальну вправу:Сядьте рівно. Порахуйте до 4, зробіть глибокий вдих через ніс. Важливо стежити за тим, аби дихання було діафрагмальним. Для цього можна тримати руку на животі, слідкуючи, щоб грудна клітина не рухалась. “Дихати” має тільки живіт. Тепер так само порахуйте до 4 та зробіть видих через рот.Аби трохи ускладнити вправу, можна долучити до дихання рухи. Наприклад, на вдиху піднімайте ліву ногу, а на видиху – опускайте. Потім підніміть та опустить праву ногу. Зробіть 4 підходи.Цю техніку можна використовувати кожного дня як фізкультхвилинку. Усвідомлене дихання допомагає не тільки керувати емоціями, а й сконцентруватися та зосередити увагу.

# data[].attributes.subject
Розвиваємо навички керування емоціями: 2 дієвих вправ.❤️ Навички розуміння та прийняття емоцій потрібно розвивати у віці від трьох до шести років. Тобто ще в дитячому садочку!Розумію, а отже керуюКоли люди не розуміють власних почуттів, вони часто діють необдумано та імпульсивно. Адже дійсно можна керувати лише тими емоціями, які ми усвідомлюємо. Тож маємо вчитися діяти свідомо!Пропоную заповнити просту таблицю з чотирьох колонок: Що я відчуваю?Чому я це відчуваю?Про що я думаю, коли це відчуваю?Як мені краще діяти?Запропоновану таблицю можна використовувати постійно, коли виникають негативні емоції! Поясніть дітям,що важливо запам’ятати принцип дії: висловіть емоцію, зрозумійте причину, випишіть думки та вирішіть, що будете робити. ☀️Вдих та видихЧи звертали ви увагу на те, що дихання людей, які плачуть, нервують або бояться, змінюється? Вони дихають швидко та нервово, їм бракує повітря, їхній організм знаходиться у стані гіперактивності. Це спричино тим, що людське дихання безпосередньо пов'язане з нервовою системою. Отже, якщо ми навчимося керувати диханням, то зможемо за потреби легко опанувати себе. Пропонуємо дієву дихальну вправу:Сядьте рівно. Порахуйте до 4, зробіть глибокий вдих через ніс. Важливо стежити за тим, аби дихання було діафрагмальним. Для цього можна тримати руку на животі, слідкуючи, щоб грудна клітина не рухалась. “Дихати” має тільки живіт. Тепер так само порахуйте до 4 та зробіть видих через рот.Аби трохи ускладнити вправу, можна долучити до дихання рухи. Наприклад, на вдиху піднімайте ліву ногу, а на видиху – опускайте. Потім підніміть та опустить праву ногу. Зробіть 4 підходи.Цю техніку можна використовувати кожного дня як фізкультхвилинку. Усвідомлене дихання допомагає не тільки керувати емоціями, а й сконцентруватися та зосередити увагу.

# data[].attributes.headline
Відео заняття Найпростiший пазл своїми  рукамиРозвиток моторики та пам’яті.

# data[].attributes.subject
Відео заняття Найпростiший пазл своїми  рукамиРозвиток моторики та пам’яті.