# data[].attributes.location_name
Пантікапей, Керчь

# data[].attributes.headline
Пантікапей, Керчь

# data[].attributes.subject
Пантікапей, Керчь

# data[].attributes.location_name
Білгород-Дністровський, Одесская область

# data[].attributes.headline
Білгород-Дністровський, Одесская область

# data[].attributes.subject
Білгород-Дністровський, Одесская область

# data[].attributes.body
м.Тіра

# data[].attributes.location_name
Херсонес Таврический, Севастополь

# data[].attributes.headline
Херсонес Таврический, Севастополь

# data[].attributes.subject
Херсонес Таврический, Севастополь

# data[].attributes.location_name
Пантікапей, Керчь

# data[].attributes.headline
Пантікапей, Керчь

# data[].attributes.subject
Пантікапей, Керчь

# data[].attributes.location_name
Ольвія. Розкопки древньогрецького поліса, Николаевская область

# data[].attributes.headline
Ольвія. Розкопки древньогрецького поліса, Николаевская область

# data[].attributes.subject
Ольвія. Розкопки древньогрецького поліса, Николаевская область

# data[].attributes.location_name
Крим, проспект Айвазовского, Феодосия

# data[].attributes.location_name
Ольвія. Розкопки древньогрецького поліса, Николаевская область

# data[].attributes.headline
Ольвія. Розкопки древньогрецького поліса, Николаевская область

# data[].attributes.subject
Ольвія. Розкопки древньогрецького поліса, Николаевская область

# data[].attributes.body
Бойко Софія

# data[].attributes.location_name
Березань, Миколаївська область

# data[].attributes.attachment_caption
Істомін Віктор

# data[].attributes.headline
Березань, Миколаївська область

# data[].attributes.subject
Березань, Миколаївська область

# data[].attributes.body
Монети Борисфеніди, за однією з версій найдавнішого грецького полісу на території Північного Причорномор'я. Згодом приєдналася до Ольвії

# data[].attributes.attachment_link.title
Монети Борисфеніди

# data[].attributes.location_name
Пантікапей, Керчь

# data[].attributes.headline
Пантікапей, Керчь

# data[].attributes.subject
Пантікапей, Керчь

# data[].attributes.body
Бойко Софія

# data[].attributes.location_name
Ольвія. Розкопки древньогрецького поліса, Николаевская область

# data[].attributes.headline
Ольвія. Розкопки древньогрецького поліса, Николаевская область

# data[].attributes.subject
Ольвія. Розкопки древньогрецького поліса, Николаевская область

# data[].attributes.body
Колишній маяк. Нині археологічний музей

# data[].attributes.location_name
Херсонес, Донецкая область

# data[].attributes.attachment_caption
Буцик Максим

# data[].attributes.headline
Херсонес, Донецкая область

# data[].attributes.subject
Херсонес, Донецкая область

# data[].attributes.location_name
Херсонес, Донецкая область

# data[].attributes.headline
Херсонес, Донецкая область

# data[].attributes.subject
Херсонес, Донецкая область

# data[].attributes.location_name
Херсонес Таврический, Севастополь

# data[].attributes.headline
Херсонес Таврический, Севастополь

# data[].attributes.subject
Херсонес Таврический, Севастополь

# data[].attributes.location_name
Тіра, улица Адмирала Ушакова, Білгород-Дністровський, Одесская область

# data[].attributes.attachment_caption
Книш Поліна 6-А

# data[].attributes.headline
Тіра, вулиця Адмирала Ушакова, Білгород-Дністровський, Одеська область

# data[].attributes.subject
Тіра, вулиця Адмирала Ушакова, Білгород-Дністровський, Одеська область

# data[].attributes.body
Місто Тіра було засноване в гирлі річки Тірас наприкінці VI ст. до н.е. - на початку V ст. до н.е.

Жителі міста та околиць займалися землеробством, скотарством. Торгували з грецькими містами.

# data[].attributes.location_name
Херсонес, Донецкая область, Украина

# data[].attributes.headline
Херсонес, Донецкая область, Украина

# data[].attributes.subject
Херсонес, Донецкая область, Украина

# data[].attributes.body
Достеменно дата заснування Херсонеса Таврійського не встановлена. Протягом майже всього ХХ ст. загальноприйнятою вважалася дата заснування 422—421 рр. до н. е. греками-дорійцями з Гераклеї Понтійської разом із беотійцями за знаменням Дельфійського оракула[5] як грецький поліс на північному узбережжі Чорного моря і за античної доби став важливим торговельним, ремісничим і політичним центром південно-західного узбережжя Таврики.

# data[].attributes.location_name
Херсонес Таврійський, вулиця Давня, Севастополь

# data[].attributes.headline
Херсонес Таврійський, вулиця Давня, Севастополь

# data[].attributes.subject
Херсонес Таврійський, вулиця Давня, Севастополь

# data[].attributes.body
Фото 2004 р. з архіву нашої сім'ї. Мою маму так вразив Херсонес Таврійський, що вона відвідала його кілька разів. Каже, ніби в Греції побувала, емоції неймовірні!!

Мріяла, що і нас, доньок, туди повезе. Але, на жаль, зараз це неможливо... Я вірю, що колись там побуваю.

# data[].attributes.location_name
Ольвія. Розкопки древньогрецького поліса, Миколаївська область

# data[].attributes.attachment_caption
Ольвія | 7 чудес України Козачук Софія 6 - А

# data[].attributes.headline
Ольвія. Розкопки древньогрецького поліса, Миколаївська область

# data[].attributes.subject
Ольвія. Розкопки древньогрецького поліса, Миколаївська область

# data[].attributes.body
сьогодні на цьому місці національний історик археологічний заповідник ОЛЬВІЯ Заснований у 1926 році як комплекс памятників залишків відомого античного міста держава ОЛЬВІЯ.Заповідник займає площу у 300 га.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Ольвія в перекладі означає "Щаслива". Розташована на правому березі Бузького лиману біля сучасного с. Парутине Очаківського району Миколаївської області. Це комплекс пам'яток відомого античного міста-держави, який знаходиться за 40 км від обласного центру.
Ольвія була заснована грецькими переселенцями на початку VI ст. до н.е. і проіснувала майже тисячу років. Це місто згадував у своїх творах Геродот. В епоху розквіту територія міста досягала 55 га, його некрополя - до 500 га, а по берегах Бузького, Дніпровського і Березанського лиманів розмістилися півтори сотні сільськогосподарських поселень, що складали сільську околицю міста.

Ольвія - офіційна назва міста, засвідчена в декретах, написах на монетах, більшості літературних джерел. Проте в творах деяких античних авторів місто названо Борисфеном (за грецькою назвою Дніпра), а його жителі - борисфенітами. Певно, це пояснюється тим, що Ольвія знаходилася неподалік від гирла Дніпра, а цю ріку греки вважали однією з найбільших рік у світі.

Сьогодні на цьому місці - Національний історико-археологічний заповідник "Ольвія", заснований у 1926 році як комплекс пам'ятників - залишків відомого античного міста-держави Ольвії. Заповідник займає площу у 300 га.

Територія заповідника включає городище і некрополь стародавньої Ольвії. До складу заповідника також включено острів Березань, де існувало найдавніше в Північному Причорномор'ї давньогрецьке поселення. Острів Березань розташований у Чорному морі, за 12,8 км на південний захід від Очакова.

Городище являє собою трикутник між Північною, Заячою балками та лиманом. Воно складається з трьох частин: верхнього міста, терасного міста, площею 30 га, та нижнього міста. Нижнє місто з портом, площею понад 25 га, затоплене водами Бузького лиману.

Некрополь (місто мертвих) Ольвії займає площу біля 300 га і знайомить нас з різноманітними типами поховань і споруд для цього.

Цікавою в північному Причорномор'ї є ольвійська система водопостачання. Тут збереглися резервуари для води, фрагменти кам'яного жолоба, по якому вода подавалася за допомогою так званого сифона до побутових споруд.

Типовою для стародавнього архітектурного ансамблю є агора - майдан розміром біля двох тисяч квадратних метрів. Навколо нього розміщувались торгові, адміністративні, культурні, навчальні і спортивні споруди.

Заповідник має власний музей, фонди археологічних матеріалів (понад п'ятдесят тисяч одиниць зберігання), наукову бібліотеку, експозицію архітектурно-будівельних залишків античної доби. Експонуються залишки фортечних мурів, житлових кварталів, римської цитаделі, Західного та Центрального теменосів, поховальних склепів та ін.

Під час багаторічних розкопок і Ольвії виявлено велику кількість високохудожніх творів мистецтва, які прикрашають вітрини багатьох музеїв світу: Петербурзького Ермітажу, Одеського археологічного музею, Київського національного історичного музею, Лондонського музею, Паризького Лувру, Берлінського музею та інших. Унікальна колекція античних пам'яток представлена і в музеї заповідника Ольвії.

Ольвія як окреме місто-держава

Ольвія являла собою типовий античний поліс, політичний устрій якого - демократична рабовласницька республіка.

Органи державного управління поділялися на законодавчі й виконавчі. Законодавчі функції належали народним зборам (що скорочено називалися "народом") і раді, від імені яких видавалися декрети й постанови. Народні збори, що в них юридично могли брати участь усі повноправні громадяни, вирішували питання зовнішньої політики, оборони держави, взаємовідносин з навколишніми племенами, зокрема організацію посольств. Народні збори видавали закони про грошовий обіг, розв'язували питання про забезпечення населення продовольством у неврожайні роки, приймали постанови про надання привілеїв купцям і звільнення їх від сплати мита, надання громадянських прав іноземцям.

До функцій ради входило попереднє обговорення всіх найважливіших питань державного життя, після чого ці питання виносилися на розгляд народних зборів. Крім того, рада контролювала роботу органів виконавчої влади, займалася іншими питаннями, зокрема перевіркою здатності кандидатів займати державні посади перед їх виборами або призначенням.

Виконавчу владу здійснювали різні колегії - магістратури або окремі службові особи - магістрати, які обиралися на народних зборах відкритим голосуванням строком, як правило, на один рік.

Найвищою магістратурою була колегія архонтів з п'яти чоловік. Вона не тільки керувала всіма іншими колегіями, а й могла скликати в разі потреби народні збори, особливо в момент загрози нападу ворогів. Архонти стежили також за станом фінансів, карбуванням грошей.

Безпосередньо фінансовими справами займалися дві колегії: колегія Дев'яти й колегія Семи. Доходи держави складалися зі збирання мита, добровільних пожертвувань, податків на жертвоприношення, платежів за орендоване державне майно, стягання штрафів та конфіскацій майна.

Колегія стратегів з шести чоловік відала військовими справами, дбала про обороноздатність і захист держави.

До складу державного апарату входили й одноособові посади гімнасіарха, що керував гімнасіем і, певно, іншими формами навчання та фізичного виховання юнацтва, влаштуванням різних змагань; глашатая, який оголошував на народних зборах, у театрі та громадських місцях декрети й постанови; секретарів, жерців та ін.

В Ольвії існував також суд, що складався з кількох відділів; кожний з них відав певним колом питань. У судочинстві брали участь судді, обвинувачені, свідки. Визнаних винними штрафували, іноді як міру покарання щодо них застосовували конфіскацію майна тощо. Особливо суворо карали вільновідпущеників, їх навіть могли повернути знову в рабство.

В місті не було різкої майнової диференціації, серед жителів хори не існувало власників великих господарств або садиб. Населення периферії у пізньоархаїчний час складалося з малозаможних людей, як видно, вільних землеробів, побут і економічні можливості яких мало чим різнилися від умов життя і становища рядових городян.

Кінець IV-III ст. до н. е. були для Ольвії періодом найбільшого розквіту. В цей час розгорнулося велике будівництво, як монументальне - культове і міське, так і приватне: іноді переплановувалися і перебудовувалися цілі райони. Територія міста досягла максимальних за всю його історію розмірів - близько 50 га. На кінець IV ст. до н. е. припадає і грошова реформа, коли Ольвія почала карбувати власну золоту монету.

Розвивалися гончарне, металургійне, ткацьке, косторізне та інші ремесла, певною мірою рибальство (в Ольвії існував окремий рибний ринок). Значно розширився ареал торговельних зв'язків та обсяг торгівлі.

Піднесення економіки й культури міста супроводжувалося розвитком його сільськогосподарської округи - хори. Відновлювалося життя на багатьох старих поселеннях, засновувалися нові. Розширилося використання у будівництві каменю, житла будувалися на зразок міських. В цей час з'явилися досить великі садиби.

Приблизно з кінця III - першої половини II ст. до н. е. Ольвія вступила в період соціально-економічної та політичної кризи, що охопила майже весь грецький світ. Спостерігається зубожіння середніх верств населення і зосередження величезних багатств у руках окремих осіб.

Поряд із загостренням внутрішніх суперечностей, які роздирали ольвійське суспільство, значно погіршало і зовнішньополітичне становище держави: їй постійно загрожували напади навколишніх племен, яким вона платила данину.

Соціально-економічна і політична криза, що охопила колись квітучий поліс, завершилася всередині І ст. до н. е. найстрашнішим за всю історію Ольвії розгромом. Вона зазнала нападу з боку гетів Дністро-Дунайського межиріччя під проводом Буребісти. Після цієї навали місто остаточно втратило значення одного з найважливіших торговельно-економічних центрів Північного Причорномор'я.

На жаль, з початку XIX ст. на території Ольвії проводились хижацькі археологічні розкопки. А за часів СРСР передмістя археологічного об'єкту використали для помешкань колишніх в'язнів радянських тюрем. Тож тут можна було за невелику ціну придбати археологічні знахідки, античні кераміку, монети у місцевих жителів. Частка споруд давньогрецького міста була розібрана на будівельні матеріали. Охорони ця цінна археологічна пам'ятка не мала десятиліттями.

Статус заповідника Ольвія набула у 1926 році. З проголошенням незалежності України розпочалися повільні заходи з приводу охорони археологічної пам'ятки і дослідження руїн та некрополів міста, визначені кордони пам'ятки. У 2002 році заповідник набув статусу національного.

Екскурсія містом
ГОЛОВНІ МІСЬКІ ВОРОТА
В північній частині міста в давнину перебували головні міські ворота Ольвії. На жаль, під час першої світової війни, коли Ольвія залишилася без охорони, кам'яні залишки древніх воріт і, пов'язаних з ними оборонних споруд, відкриті Б. В. Фармаковським в 1907-1908 рр., були розкрадені.

Головні ворота складалися із двох прольотів. Великий проліт перебував у центрі; він вів у місто з півночі на південь. Малий проліт, орієнтований із заходу на схід, був розміщений на схід від великого прольоту. У тривожні часи двостулкові ворота обох прольотів закривалися наглухо засувами. Під час воєнних дій ворота, ймовірно, заставлялися зсередини каменями.

Будучи одним з найбільш уразливих місць міської оборони, головні ворота були укріплені чотирма вежами, по дві з кожної сторони, висунутими трохи поперед лінії воріт, внаслідок чого перед входом в Ольвію утворилася невелика площа. Ця система дозволяла тримати ворога не тільки під фронтальним, але й під фланговим обстрілом.
ДІЛЯНКА І
Це північно-східна частина верхнього міста. Тут у давнину починався схил, що вів в нижнє місто, і був терасовидно забудований. Протягом багатьох років розкопок на цій ділянці розкрита частина верхніх трьох терас, розташованих одна нижче іншої на 1,5-2 м.

Основні будівлі, виявлені археологами, знаходяться на середній терасі. У напрямку із заходу на схід тут проходить вузька брукована вулиця, по обидва боки якої були будинки. На північ від вулиці відкриті залишки великого будинку III-II ст. до н.е. Три входи з'єднували його з вулицею. Кожен вхід вів у брукований дворик. Ансамбль з'єднувався з Північними воротами й південною половиною міста Головною поздовжньою вулицею.
АГОРА
Центром ансамблю була агора - площа розміром близько 2000 кв. м, навколо якої були зосереджені торгівельні, адміністративні, культові, громадські й навчально-спортивні будівлі. Агора, як площа, цілком ймовірно, виникла ще наприкінці VI ст. до н.е.

На півночі агора відокремлювалася від теменоса стоєю, яка представляла собою портик з двома рядами колон, очевидно, іонічного ордеру, відкритий убік агори. Від будівлі збереглися лише залишки фундаментів під зовнішні стіни й внутрішній ряд колон. Довжина зовнішньої стіни стої 45 м; її зведення відноситься до кінця IV ст. до н.е.
ТЕМЕНОС
Священна ділянка - теменос - представляла собою обгороджену територію, де розташовувалися храми й вівтарі найбільш шанованих божеств, а також скарбниці. Ольвійський теменос мав вхід зі Східної вулиці. Тут був центральний вівтар, храми Аполлона Дельфінія й Зевса та дві невеликі споруди, очевидно скарбниці.

За час свого існування - з кінця VI по II ст. до н.е. - теменос і його окремі будівлі неодноразово перебудовувалися. На початку V ст. до н.е. теменос був обнесений огорожею. У його північній частині будується храм іонійського ордеру Аполлона Дельфінія, поблизу від якого розташовувалася майстерня по виготовленню мідних виробів, скарбниця, водойма. В храмі Аполлона Дельфінія були влаштовані постаменти для установки статуй, міських постанов і декретів. Були зведені нові вівтарі, у тому числі для узливань і спалення.

Майже від всіх будівель VI-II ст. до н.е. - храмів, огорож, західного портика - збереглися лише незначні фрагменти: окремі камені або невеликі відрізки кладок, а також шарові основи.

Виключення представляють головний вівтар, що є зразком високої майстерності ольвійських будівельників, і канали водовідвідної системи. Ці водогони відводили, мабуть, дощові води у водойму, розташовану на Головній вулиці. З водойми води через кам'яний канал трикутного перерізу, що проходив під вимосткою Головної вулиці, надходили у водозбірну цистерну. Від нижньої частини цистерни відходив канал.

Внаслідок того, що шарові основи цих будівель повністю зруйновані, сьогодні експонуються їх схематичні плани в реставрованому вигляді.
ГІДРОСИСТЕМА
Система призначалася для постачання водою Нижнього міста й складалася з накопичувального резервуара (розміри в плані 2,8×2,0 м при глибині 3,95 м), керамічних труб, що проходили в спеціально виритій підземній галереї з оглядовими колодязями протягом 19,5 м (було виявлено три колодязі), і водоприймального пристрою, скоріше за все у вигляді фонтана.

Час функціонування цієї системи відноситься до V ст. до н.е.; пізніше, з кінця IV ст. до н.е., трубопровід був розібраний, а накопичувальний резервуар став використовуватись для збору дощової води.

Зберігся резервуар, фрагменти кам'яного жолоба, у якому були покладені керамічні труби водопроводу і два оглядові колодязі. Звертає на себе увагу високоякісна кладка стін резервуара, типова для кінця V- IV ст. до н.е. Невеликі гнізда, влаштовані в стінах водойми, призначалися, очевидно, для кріплення конструкції сифона.
СХІДНИЙ ТОРГІВЕЛЬНИЙ РЯД
Агора зі східної сторони межувала з торгівельним рядом, від якого збереглися залишки восьми підвальних приміщень. При розкопках тут знайдена велика кількість уламків привозного чорнолакового, різного місцевого посуду, близько 700 екземплярів монет.
ГІМНАСІЙ
Приміщення гімнасію виходило на південну сторону центральної площі (V-III ст. до н.е.). У результаті розкопок відкритий внутрішній двір - палестра, оточений з двох сторін портиками аттичного ордеру (збереглися кам'яні бази декількох стовпів), уздовж його східного портика - лазневий комплекс, що складався з декількох суміжних кабін з підводкою туди холодної й гарячої води, а також пристроєм стічної каналізації.

До комплексу гімнасія відносилася й група приміщень з колодязем глибиною більше 12 м і розташованих поруч трьох кам'яних резервуарів для підігріву води, що надходила по керамічному трубопроводі до лазневих будов. У приміщенні з колодязем у ніші стіни було встановлено погруддя статуї Аполлона. На південному сході від цього комплексу виявлено кілька підвальних приміщень, в одному з яких знайдено 104 монети й 19 червоноглиняних мініатюрних товстостінних флакончиків. Дослідники вважають, що група з трьох приміщень представляла собою невеликий торгівельний ряд; одне з приміщень, очевидно, було аптекою.

Поруч з гімнасієм, на захід від нього, на південну сторону агори виходив будинок, скоріше за все, адміністративного призначення, де, можливо, розміщалися окремі магістратури. Від нього збереглися тільки шарові основи стін невеликих приміщень, що розташовувалися у два ряди.
ОБОРОННА СТІНА РИМСЬКОЇ ЦИТАДЕЛІ
В II ст. н.е., з введенням в Ольвію при Антоніні Пії римського гарнізону, у південній третині Верхнього міста була зведена цитадель, оточена із заходу, півночі й північного сходу системою стін і веж. Очевидно, така система існувала й з південно-сходу, однак її місце розташування поки невідомо. Вхід у цитадель вів з півночі, де від воріт до півдня (до будинку римського гарнізону, відкритому на ділянці Л) вела вулиця. На захід від вулиці, на відстані приблизно 50 м від воріт, виявлені будівельні залишки й кілька присвят Аполлону Простату. Ці знахідки дозволили Б. В. Фармаковському припустити, що в II- III ст. н.е. тут перебував храм, присвячений Аполлону Простату.
ДИКАСТЕРІЙ (Суд)
Виходив на головну поздовжню вулицю портиком, від якого збереглися тільки шарові основи; внутрішній двір був оточений з півночі та сходу дванадцятьма критими приміщеннями. При розкопках тут знайдено велику кількість черепків з продряпаними на них іменами. Такі черепки називались остраконами і використовувались в суді при голосуванні. Крім того, виявлено близько 550 невеликих глиняних коржиків - своєрідних лічильних фішок. Приміщення побудовано, очевидно, в III ст. до н.е. на місці раніше зруйнованого дикастерія. В частково зруйнованому підвальному приміщенні були знайдені рідкісні знахідки - дві бронзові псефи (жетони) для голосування.
За інформацією з сайтів Національного історико-археологічного заповідника "Ольвія", Електронна бібліотека України, ebk.net.ua, Вікіпедії

# data[].attributes.attachment_link.title
Ольвія | 7 чудес України

# data[].attributes.attachment_link.description
Ольвія в перекладі означає "Щаслива". Розташована на правому березі Бузького лиману біля сучасного с. Парутине Очаківського району Миколаївської області. Це комплекс пам'яток відомого античного міста-держави, який знаходиться за 40 км від обласного центру. Ольвія була заснована грецькими переселенцями на початку VI ст. до н.е. і проіснувала майже тисячу років.

# data[].attributes.location_name
Пантікапей, Kerch

# data[].attributes.attachment_caption
Софії Шкреби

# data[].attributes.headline
Пантікапей, Kerch

# data[].attributes.subject
Пантікапей, Kerch

# data[].attributes.body
Золотий статер із Пантікапея — рідкісний зразок золотої монети, що походить з давньогрецького міста Пантікапей (сучасна Керч, Крим).

# data[].attributes.location_name
Пантікапей, Керчь

# data[].attributes.attachment_caption
Фоміна Аріна

# data[].attributes.headline
Пантікапей, Керчь

# data[].attributes.subject
Пантікапей, Керчь

# data[].attributes.location_name
Пантікапей, Керчь

# data[].attributes.headline
Пантікапей, Керчь

# data[].attributes.subject
Пантікапей, Керчь

# data[].attributes.body
Члек Варвара

# data[].attributes.location_name
Ольвія. Розкопки древньогрецького поліса, Миколаївська область, Україна

# data[].attributes.headline
Ольвія. Розкопки древньогрецького поліса, Миколаївська область, Україна

# data[].attributes.subject
Ольвія. Розкопки древньогрецького поліса, Миколаївська область, Україна

# data[].attributes.body
Катерина Долінська

# data[].attributes.body
Шинкарук Аліна 6-Д

# data[].attributes.location_name
Ольвія. Розкопки древньогрецького поліса, Николаевская область

# data[].attributes.headline
Ольвія. Розкопки древньогрецького поліса, Николаевская область

# data[].attributes.subject
Ольвія. Розкопки древньогрецького поліса, Николаевская область

# data[].attributes.body
Мірошніченко Альона

# data[].attributes.location_name
Херсонес, Донецька область

# data[].attributes.headline
Херсонес, Донецька область

# data[].attributes.subject
Херсонес, Донецька область

# data[].attributes.body
Горбунова Ліза

Давній Херсонес, також Страбоновий Херсонес — давньогрецьке місто на південному узбережжі Криму, про яке відомо зі свідчення історика і географа Страбона. Місто розташовувалося неподалік від Херсонесу Таврійського.

Про культуру у Херсонесі знаходили уламки чорна фігурної кераміки

# data[].attributes.location_name
Ольвія. Розкопки древньогрецького поліса, Миколаївська область

# data[].attributes.headline
Ольвія. Розкопки древньогрецького поліса, Миколаївська область

# data[].attributes.subject
Ольвія. Розкопки древньогрецького поліса, Миколаївська область

# data[].attributes.body
У IV ст. до н.е Ольвія (у перекладі з грецької «щаслива») стає затишною домівкою для греків, які прибули сюди з Мілету.
Нові поселенці живуть із рибальства, виноробства, ремесел, торгівлі зі скіфами та заморськими купцями, які прибували сюди по Дніпру.
Протягом 8 століть місто, захищене трикутником зі скель, розростається на березі Бузького лиману. Проте у IV ст. н.е. Ольвія, знесилена постійними війнами та змінами влади, остаточно зникає після нападу гунів.

# data[].attributes.location_name
Ольвія. Розкопки древньогрецького поліса, Николаевская область

# data[].attributes.attachment_caption
Школенко Дар'ї 6-В

# data[].attributes.headline
Ольвія. Розкопки древньогрецького поліса, Николаевская область

# data[].attributes.subject
Ольвія. Розкопки древньогрецького поліса, Николаевская область

# data[].attributes.body
Дев'ятка Андрій еД

# data[].attributes.location_name
Херсонес Таврический, Севастополь

# data[].attributes.headline
Херсонес Таврический, Севастополь

# data[].attributes.subject
Херсонес Таврический, Севастополь

# data[].attributes.body
Торгівля Херсонесу була переважно посередницькою. Херсонес, як класичний поліс, розвинувся після створення Афінського морського союзу. З грецьких міст Малої Азії, островів Егейського моря та материкової Греції купці привозили сюди прикраси з дорогоцінних металів, зброю, розмальований чорно-лаковий посуд, оливкову олію, мармур тощо. Частина цих товарів перепродувалася сусідам — скіфам. Значну частку херсонеського експорту становили товари: хліб, худоба, шкіри, хутра, мед, віск, а також раби.

Воскобойник Вікторія, 6-В

# data[].attributes.location_name
Херсонес Таврический, Севастополь

# data[].attributes.headline
Херсонес Таврический, Севастополь

# data[].attributes.subject
Херсонес Таврический, Севастополь

# data[].attributes.location_name
Тіра, Безіменна вулиця, Білгород-Дністровський, Одеська область

# data[].attributes.headline
Тіра, Безіменна вулиця, Білгород-Дністровський, Одеська область

# data[].attributes.subject
Тіра, Безіменна вулиця, Білгород-Дністровський, Одеська область

# data[].attributes.body
Піщаленко Іван

# data[].attributes.location_name
Херсон, Херсонская область, Украина

# data[].attributes.headline
Херсон, Херсонская область, Украина

# data[].attributes.subject
Херсон, Херсонская область, Украина

# data[].attributes.body
Легенди про давні боги і героїчні походи розносилися від уст до уст, як світло ліхтарів на вулицях нашого Херсонесу. І хоча час нещадно пройшов, аромат та краса нашої колонії залишається живою, немов пам'ять про той час, коли наші дні були наповнені світлом та радістю

# data[].attributes.location_name
Херсонес Таврический, Севастополь

# data[].attributes.headline
Херсонес Таврический, Севастополь

# data[].attributes.subject
Херсонес Таврический, Севастополь

# data[].attributes.body
Автор роботи Гетало Ростислав

# data[].attributes.location_name
Херсонес, Донецька область

# data[].attributes.headline
Херсонес, Донецька область

# data[].attributes.subject
Херсонес, Донецька область

# data[].attributes.body
Наливки Олександра

# data[].attributes.location_name
Ольвія. Розкопки древньогрецького поліса, Николаевская область

# data[].attributes.headline
Ольвія. Розкопки древньогрецького поліса, Николаевская область

# data[].attributes.subject
Ольвія. Розкопки древньогрецького поліса, Николаевская область

# data[].attributes.body
ГРОШОВА ОДИНИЦЯ В ОЛЬВІЇ

Ольвійський дельфін — дрібна мідно-бронзова монета міста-колонії Ольвія для місцевого обігу.

Місто Ольвія, завдяки вигідному положенню, посідало перше місце в політичному, економічному та культурному житті серед усіх грецьких міст-колоній Північного Причорномор'я.

Виготовлення власних монет в Ольвії розпочалося під впливом грецьких колоній Істрії та Аполонії наприкінці VII ст. до н.е[1]. Перші монети виготовляли з бронзи у формі стріл — їхня поява пов'язана з поширенням культу давньогрецького бога Аполона Лікаря, атрибутами якого були лук та стріли, і спершу використовувалися як «храмові» гроші, а потім як загальний засіб платежу. Дещо пізніше — на початку VI ст. до н. е. — розпочалося виробництво грошей у формі дельфінів. Саме тому їх називають «дельфінами» або «рибками» — власної назви монети не мали.

Як і монети-стріли, дельфіни спершу мали характер вотивних дарів на честь бога Аполлона Дельфінія, а потім стали загальними грошима.

Тривалий час «стріли» та «дельфіни» паралельно використовувалися на грошовому ринку. Бронзу, з якої вони виготовлялися, завозили з інших грецьких колоній.

Дослідники цих монет у наш час припускають, що 10 «дельфінів» дорівнювали 6 «стрілам». Лише в середині VI ст. до н. е. «дельфіни» стали панівними ольвійськими монетами. Археологічні дослідження засвідчують наявність значної кількості цих грошових знаків у скарбницях храмів та заможних ольвіополітів. Трапляються депозити, що містили по декілька тисяч «дельфінів».

Ці монети використовувались доволі довго — до кінця IV ст. до н. е., коли їх почали витісняти монети мілетської грошової системи. Упродовж 600—540 рр. до н. е. приблизний курс між монетами дорівнював — 2304 «дельфіни» за 1 електровий статер, а у 540—480 рр. до н. е. за статер платили вже 3844 «дельфіни»[1].

# data[].attributes.location_name
Ольвія. Розкопки древньогрецького поліса, Николаевская область

# data[].attributes.headline
Ольвія. Розкопки древньогрецького поліса, Николаевская область

# data[].attributes.subject
Ольвія. Розкопки древньогрецького поліса, Николаевская область

# data[].attributes.body
Тен Валерія

# data[].attributes.location_name
Херсонес Таврійський, Севастополь

# data[].attributes.attachment_caption
Трубка Іван    6-В

# data[].attributes.headline
Херсонес Таврійський                                  

# data[].attributes.subject
Херсонес Таврійський                                  

# data[].attributes.body
Херсонес був класичним грецьким полісом з демократичною системою управління. Вищим органом влади були народні збори всіх вільних громадян чоловічої статі, які досягли повноліття. Народні збори приймали закони і вирішували найважливіші питання. Повсякденним життям міста керували виборні колегії, які здійснювали спостереження за всією діяльністю жителів міста. Історики припускають, що члени ради обиралися на місяць, а її секретар (грамматевс) — на рік. Ім'я царя (базилевса) було епонімом, тобто його ім'ям називався і датувався рік. Від стародавньої високої посади царя збереглися почесні, але тільки формальні релігійні функції. Для командування військом обиралася колегія стратегів, пізніше їх замінили архонти.

Колегія деміургів охороняла чистоту демократичного ладу. У місті існували народний суд і спеціальні посадові особи — дікасти (судді). Рішення суду приймалися за допомогою голосування остраконами або камінчиками, тобто таємним голосуванням. Державна скарбниця і священні суми перебували у віданні різних осіб, які також обиралися народом, а після закінчення терміну служби звітували перед народними зборами про проведені витрати. Агораноми спостерігали за порядком на ринку, астіноми — за точністю мір ваги та об'єму, імена останніх карбувалися на монетах і ручках амфор.

Як і в інших античних державах, в Херсонесі надавали великого значення фізичному вихованню та навчанню. Тому тут існувала особлива посада гімнасіарха. Всі ці посади були виборними, вибори проводилися або хейротонією (голосування підняттям рук), або за жеребом. До числа найважливіших посадових осіб належали номофілаки — магістрати, характерні виключно для аристократичних та олігархічних держав, де вони мали право накладати покарання, призначати послів тощо. Така риса аристократичного устрою пов'язана із необхідністю бути в постійній військовій готовності, коли представники найзаможніших родин виступають основою збройних сил.

У I столітті до н. е. Херсонес втратив демократичну форму правління, потрапивши в залежність від Римської імперії.

# data[].attributes.location_name
Херсонес Таврический, Севастополь

# data[].attributes.headline
Херсонес Таврический, Севастополь

# data[].attributes.subject
Херсонес Таврический, Севастополь

# data[].attributes.body
Культура Херсонеса

Культура Херсонеса має своєрідні риси, які знаходять своє пояснення в особливостях історичного розвитку цього периферійного району античного світу, де власне антична культура розвивалася в тісній взаємодії з культурою місцевих народів. Жителі міста були досвідченими майстрами у ремеслах, ковальському та ливарному виробництві. Тут працювали майстерні з виробництва різноманітної кераміки (амфори, посуд, теракота, труби, черепиця та ін.), ткацькі та фарбувальні промисли. Високої майстерності досягли херсонеські каменотеси та будівельники. Херсонес був великим культурним центром, в якому жили філософи, математики, астрономи, лікарі. Розквіт античної культури Херсонеса припадає на ІV-III ст. до н.е. Цьому сприяли постійні торгові, політичні та культурні зв'язки з грецькими містами.

Сєрова Анастасія

# data[].attributes.location_name
Херсонес, Донецкая область

# data[].attributes.attachment_caption
Дика Аріна 6-Б

# data[].attributes.headline
Пам'ятка на честь Херсонесу 

# data[].attributes.subject
Пам'ятка на честь Херсонесу 

# data[].attributes.body
«Херсоне́с Таврі́йський» — золота пам'ятна монета Національного банку України, номіналом 100 гривень, присвячена визначній античній пам'ятці — Херсонесу Таврійському (з грецької — півострів таврів), місту-державі на південно-західному узбережжі Криму, заснованому в 422–421 роках до н. е., яке карбувало власну монету.

# data[].attributes.location_name
Херсонес Таврический, Севастополь

# data[].attributes.attachment_caption
Головко Софія

# data[].attributes.headline
Херсонес Таврический, Севастополь

# data[].attributes.subject
Херсонес Таврический, Севастополь

# data[].attributes.body
Херсонес вів торгівлю з великими торгівельно-ремісничими центрами Чорного і Середземного морів, зі своїми традиційними партнерами на південному березі Понту- Гераклеєю, Синопом, Амісою, Амастрією. Купці привозили сюди прикраси з дорогоцінних металів, зброю, розмальований чорно-лаковий посуд, оливкову олію, мармур тощо. Значну частку херсонеського експорту становили товари: хліб, худоба, шкіри, хутра, мед, віск, а також раби.

# data[].attributes.location_name
Пантікапей, Керч

# data[].attributes.attachment_caption
Плахотіна Артема 6-А

# data[].attributes.headline
Пантікапей, Керч

# data[].attributes.subject
Пантікапей, Керч

# data[].attributes.body
Найпоширенішим культом в античній Пантікапеї був культ Аполлона Цілителя, який вважався покровителем цього міста. Символами Аполлона був треножник, грифон і ліра, саме ці символи зображались на монетах Пантікапею. Найчастіше на таких монетах зустрічалась голова Пана та Аполлона. Другим найпоширенішим культом був культ Артеміди (Артеміда Ефезія). Поклонялися в Пантикапеї також Афродиті. На збережених посвятах Афродити, на одному з них вона вказана як Афродіта Уранія Апатуріон Медуза. Поклонялися в Пантикапею також Деметрі, в одній з посвят вона вказана як Деметра Тесмофорія, також посвяти були Діонісу і Гераклу. Апатуріон — скіфська назва Афродити Уранії. Храми посвячені Афродиті Уранії знаходилися в Фанагорії й Апатуроні (пізніше урочище Апатуріон).

# data[].attributes.location_name
Ольвія, Алёшки, Херсонская область

# data[].attributes.headline
Ольвія, Алёшки, Херсонская область

# data[].attributes.subject
Ольвія, Алёшки, Херсонская область

# data[].attributes.body
Одеський музей нумізматики та російський Ермітаж володіють багатою колекцією давньогрецьких монет з Ольвії:

Власну монету в Ольвії мали вже у 6 ст. до н. е. На відміну від інших давньогрецьких міст — держав, ольвіополіти виготовляли місцеві монети не карбуванням (чеканкою), а виливали в особливих формах-матрицях у вигляді стріл, дельфінів та рибок. Використовували дешеву мідь, а не срібло. Монети Ольвії — досить великі за розмірами, на аверсі — голова Афіни у шоломі (або Медузи-Горгони). Зворотний бік прикрашали орел та дельфін. Зворотний бік цієї монети використано для логотипа Ольвії на сучасній кам'яній стелі при вході до музею-заповідника.

Разом з монетами мав попит і місцевий грошовий еквівалент — «рибка». «Рибки» відливали з бронзи і вони слугували за дрібну монету. На деяких грошах — «рибках» навіть карбували імена місцевих посадовців, за термін керування якого виготовляли цей грошовий еквівалент.

331 року до н.е. монетний магістрат Каллінік Евксенів розпочав карбувати ольвійські монети «борисфени».

# data[].attributes.location_name
Ольвія. Розкопки древньогрецького поліса, Николаевская область

# data[].attributes.attachment_caption
Мілана Бистрік 

# data[].attributes.headline
Ольвія. Розкопки древньогрецького поліса, Николаевская область

# data[].attributes.subject
Ольвія. Розкопки древньогрецького поліса, Николаевская область

# data[].attributes.body
Ольвія, монети дельфінчики

# data[].attributes.attachment_link.title
Місто Ольвія, завдяки вигідному положенню, посідало перше місце в політично_20240301_130247_0000

# data[].attributes.location_name
Ольвія. Розкопки древньогрецького поліса, Николаевская область

# data[].attributes.headline
Ольвія. Розкопки древньогрецького поліса, Николаевская область

# data[].attributes.subject
Ольвія. Розкопки древньогрецького поліса, Николаевская область

# data[].attributes.body
Бабенко Валерія

# data[].attributes.attachment_link.title
Презентация Microsoft Office PowerPoint (7)

# data[].attributes.body
Гудзенко Катерини

# data[].attributes.location_name
Херсонес Таврійський, Севастополь

# data[].attributes.headline
Херсонес Таврійський, Севастополь

# data[].attributes.subject
Херсонес Таврійський, Севастополь

# data[].attributes.body
Херсонес Таврійський — це стародавнє грецьке місто, розташоване на південному узбережжі Криму біля сучасного міста Севастополя. Місто було засноване грецькими колоністами з Херсонесу в Південній Італії (нинішня Тавроменій) приблизно у VI столітті до н.е. Херсонес став важливим торговельним та культурним центром в античному світі. Він мав стратегічне розташування на морському шляху між Елладою та Скіфією (північними частинами сучасного Криму), що забезпечувало йому значний економічний і політичний вплив у регіоні. Місто було під владою різних держав та цивілізацій на протязі своєї історії, зокрема античних греків, римлян, хазар, християнських та мусульманських династій. У період свого розквіту Херсонес був культурним центром, де розвивалася грецька архітектура, мистецтво, філософія та наука. У Херсонесі збереглися руїни давньогрецьких храмів, театр, акрополь, вежі оборонних стін, а також християнські святині, що свідчать про різноманітні етапи його історії та культурного розвитку. Сучасне місто Херсонес є популярним туристичним об'єктом та археологічним заповідником, який приваблює відвідувачів з усього світу своєю історією та архітектурою.

# data[].attributes.location_name
Ольвія. Розкопки древньогрецького поліса, Миколаївська область

# data[].attributes.attachment_caption
 Удовиченко Олександр 

# data[].attributes.headline
Ольвія. Розкопки древньогрецького поліса, Миколаївська область

# data[].attributes.subject
Ольвія. Розкопки древньогрецького поліса, Миколаївська область

# data[].attributes.location_name
Пантікапей, Керч

# data[].attributes.headline
Пантікапей, Керч

# data[].attributes.subject
Пантікапей, Керч

# data[].attributes.body
Черський Олег 6-Д

# data[].attributes.location_name
Пантікапей, Керчь

# data[].attributes.headline
Пантікапей, Керчь

# data[].attributes.subject
Пантікапей, Керчь

# data[].attributes.body
У середині 6 ст. до н. е. Пантікапей карбував власні монети. Перші монети Пантікапею на аверсі містили голову лева, а на реверсі — квадрат. Такі монети карбувалися до останньої чверті 5 ст. до н. ери, а в останній чверті на реверсі з'являється голова вола в профіль з шестикутною зіркою. В кінці 5 ст. до н. е. з'являється також скорочений надпис: ПА, ПАН, ПАНТІ. В кінці 6 ст. карбувалася також монета на аверсі якої був муравель, а на реверсі — квадрат.Ще потім були різні монети

Виконала Сагайдачна Софія

# data[].attributes.location_name
Ольвія. Розкопки древньогрецького поліса, Николаевская область

# data[].attributes.headline
Ольвія. Розкопки древньогрецького поліса, Николаевская область

# data[].attributes.subject
Ольвія. Розкопки древньогрецького поліса, Николаевская область

# data[].attributes.body
Нетудихатка Роман