# data[].attributes.body
Segons RTS (2013) L'objectiu que ara la societat demana ja no és el de la màxima eficàcia contra la malaltia, sinó el de la màxima ajuda a la persona amb problemes de salut. Cada ciutadà ha de poder ser agent, i no solament pacient, de la decisió que l'afecti i encara que estigui malalt. El benefici a cercar l'ha de poder definir en part cada persona afectada. En aquest cas no es deixa definir a la persona implicada i no es té en compte els drets fonamentals de la persona com és en el cas de la demanda l'alta del servei residencial de forma reiterada.

# data[].attributes.body
Tal i com exposa Ulsamer (2013), portar a terme una intervenció social partint dels principis de l'atenció centrada en la persona i treballar amb voluntats que divergeixen amb el punt de vista del rol professional planteja situacions on l'ètica ha de transformar-se. Seguint amb l'aportació d'aquesta autora podem observar que, tal i com es planteja amb el cas de l'Emili, en l'ACP és important partir de les necessitats i no tant des de les necessitats dels recursos. És a dir, cal tenir en compte la singularitat de cada persona, partint de la biografia/historia de vida individual per proposar un pla individualitzat d'atenció tenint en compte les prioritats vitals, les seves capacitats, les seves necessitats, les seves preferències i els seus desitjos.
En el cas que ens ocupa, es pot observar com les propostes dels professionals no van en concordancia amb els desitjos de la persona ni en la presa de decisions. Per això, per guanyar-se la confiança amb la persona usuària i per poder establir un vincle i  un pla de treball consensuat és important elaborar-lo conjuntament a través de pactes i respectant les voluntats d'aquesta.

# data[].attributes.body
El cas s'està portant a terme a través d'accions/intervencions reactives i no s'està fent prevenció.

# data[].attributes.headline
Segons la Revista de Treball Social (2013) per donar una millor atenció a les persones beneficiàries dels serveis cal realitzar una avaluació el més ajustada a la realitat de la persona i comptar amb aquest en la resolució de les seves dificultats. L’objectiu d’intervenció ha de ser el subjecte i és aquest qui ha de fer-se responsable de la seva situació i amb una actitud activa per poder fer un canvi. Cal vetllar pels drets d’autonomia, de justícia i de dignitat de la persona atesa. 

# data[].attributes.subject
Segons la Revista de Treball Social (2013) per donar una millor atenció a les persones beneficiàries dels serveis cal realitzar una avaluació el més ajustada a la realitat de la persona i comptar amb aquest en la resolució de les seves dificultats. L’objectiu d’intervenció ha de ser el subjecte i és aquest qui ha de fer-se responsable de la seva situació i amb una actitud activa per poder fer un canvi. Cal vetllar pels drets d’autonomia, de justícia i de dignitat de la persona atesa. 

# data[].attributes.body
EL DVA podria ser una eina per seure'ns amb la senyora i apropar-nos més a ella, per preguntar-li: vostè què vol?

# data[].attributes.headline
Dret de participació i de rebre informació, de presa de decisions així com el respecte als valors i les creences de la persona. Posar sobre la taula el DVA amb la usuària pot ser una oportunitat/excusa per poder indagar i aprofundir més en el cas.

# data[].attributes.subject
Dret de participació i de rebre informació, de presa de decisions així com el respecte als valors i les creences de la persona. Posar sobre la taula el DVA amb la usuària pot ser una oportunitat/excusa per poder indagar i aprofundir més en el cas.

# data[].attributes.headline
El Model d’Atenció individual-familiar hauria de ser organitzat de manera que el mateix professional que inicia l’atenció a l’usuari és qui continua tot el procés de treball. Cal tenir en compte les coordinacions entre l'equip de referència de cada institució, i sapiguer que a vegades en 10 anys , com en el cas, poden canviar els professionals, tot i que, s'ha de tenir en compte aquesta atenció del Model referenciat anteriorment. 

# data[].attributes.subject
El Model d’Atenció individual-familiar hauria de ser organitzat de manera que el mateix professional que inicia l’atenció a l’usuari és qui continua tot el procés de treball. Cal tenir en compte les coordinacions entre l'equip de referència de cada institució, i sapiguer que a vegades en 10 anys , com en el cas, poden canviar els professionals, tot i que, s'ha de tenir en compte aquesta atenció del Model referenciat anteriorment. 

# data[].attributes.headline
El buen uso del poder exige un alto grado de individuación. Esto significa poner distancia de las cosas de la vida cotidiana.En definitiva, exige adueñarse de sí mismos, esto es, responsabilizarnos de las acciones que vayamos a acometer una vez pensadas,sopesadas y argumentadas. Así pues, la ética es responsabilidadprofesional y personal (Cortina, A. cit. por Maribel M. Estalayo,2011)

# data[].attributes.subject
El buen uso del poder exige un alto grado de individuación. Esto significa poner distancia de las cosas de la vida cotidiana.En definitiva, exige adueñarse de sí mismos, esto es, responsabilizarnos de las acciones que vayamos a acometer una vez pensadas,sopesadas y argumentadas. Así pues, la ética es responsabilidadprofesional y personal (Cortina, A. cit. por Maribel M. Estalayo,2011)

# data[].attributes.body
Segons Aguayo (2013) la finalitat dels professionals de treball social en l’atenció a les persones, haurá de correlacionar-se amb el context social i històric que viuen. Fent una reflexió i revisió critica de la comunitat. En el cas es precís valorar les factors de protecció així com xarxes de suport amb les que compta la senyora.

# data[].attributes.body
Degut a la problemàtica respecta a la situació d' habitatge, considerem important realitzar un procés de consciència per aconseguir un pla de Treball en relació a la vivenda.
En la RTS (2013) es parla de la realització del document "Recomanacions sobre el desenvolupament dels drets i deures de la persona gran en entorns residencials”,
aprovat en Ple l’11 d’octubre de 2012. En aquest document es tracta de, a partir del reconeixement dels drets i deures de les persones grans que viuen en entorns residencials, millorar l’atenció perquè aquests entorns siguin llocs de vida per a la gent gran que viu i viurà en ells.
Es tracta de prendre consciència de la seva condició de ciutadania i, per tant,
d’evitar un mal tracte, que de vegades inconscientment, es genera hiperprotegint-los infantilitzant-los o vetllant molt pels aspectes “bio” (és a dir, necessitats físiques, de salut, d’alimentació, etc.) convenint la seva història de vida en la història de les seves malalties.

# data[].attributes.headline
Segons Josep Maria Solé (2009) , la persona té el dret a acceptar voluntàriament la proposta d'intervenció que se li fa, a diferència d'altres àmbits, com els serveis de protecció de la infància o en els serveis socials penitenciaris, la capacitat d'optar de la persona es condicionada moltes vegades pels professionals. En el cas es pot veure reflectit aquesta part del dret fonamental de les persones. Des de les dues vessants. Per una part  veiem com es té en compte les opinions de la dona del cas, ja que se li proposen diferents intervencions, és exemple l'ingrés en un centre sociosanitari per cures i convalescència. Ella no accepta l'ingrés i es té en compte l'opinió de la senyora, buscant altres alternatives. Però tambè hi han moments on els profesionals  no tenen en compte l'opinió, quan inicient el servei del SAD, tot i la reticènciade la senyora.

# data[].attributes.subject
Segons Josep Maria Solé (2009) , la persona té el dret a acceptar voluntàriament la proposta d'intervenció que se li fa, a diferència d'altres àmbits, com els serveis de protecció de la infància o en els serveis socials penitenciaris, la capacitat d'optar de la persona es condicionada moltes vegades pels professionals. En el cas es pot veure reflectit aquesta part del dret fonamental de les persones. Des de les dues vessants. Per una part  veiem com es té en compte les opinions de la dona del cas, ja que se li proposen diferents intervencions, és exemple l'ingrés en un centre sociosanitari per cures i convalescència. Ella no accepta l'ingrés i es té en compte l'opinió de la senyora, buscant altres alternatives. Però tambè hi han moments on els profesionals  no tenen en compte l'opinió, quan inicient el servei del SAD, tot i la reticènciade la senyora.

# data[].attributes.body
El primer pas que destaca Ginesta i Rey (2013) en la RTS, és si hi ha o no demanda. En el cas proposat és clara l'afectació de la manca de demanda fent que la usuària rebutgi o no acabi de vincular-se bé amb cap recurs que se li ofereix. Fins a on intervenir, sense el consentiment de la dona, és un interrogant que no sembla resoldre's en cap moment dels 10 anys d'intervencions. Perquè estigui justificada l'actuació, ha de demostrar-se un deteriorament cognitiu que no li permeti prendre decisions per si mateixa, uns resultats objectius de millora en cas d'ingrés o d'atenció domiciliària en contra dels riscos de no intervenir i, finalment, que s'acceptaria la proposta professional en cas de capacitat.

# data[].attributes.body
Segons Aguayo (2013) es reconeix a les persones com a èssers lliures i autònoms, per guiar-se per uns valors i normes morals, així com establir compromisos. En el cas la senyora acepta de forma lliure a ingressar a la residència.

# data[].attributes.body
Segons la RTS (2013), trobem un procés de superar un model en excés proteccionista, assistencialista, maternalista que ho fa tot per les persones vulnerables però sense comptar-hi, ni amb ells ni amb la seva participació, amb la conseqüència negativa de, en atendre la dependència, no augmentar les seves capacitats ni l’autonomia ni la coresponsabilitat.  El CESSC parteix, doncs, del reconeixent de la interlocució vàlida de la persona, de potenciar les seves capacitats i participació així com la seva coresponsabilitat proporcional a la seva competència. Hi ha també el desig d’anar més enllà de l’expenedoria de recursos econòmics
per dotar les persones de capacitat, estabilitat i millors vincles, i no només donar pensions econòmiques o en espècies

# data[].attributes.body
Apunta Aguayo (2013) que l’ètica professional cerca el desenvolupament d’una ètica que persegueixi la dignitat humana i justicia social. En el cas els/les professionals intenten buscar alternatives que la senyora no vol, i per tant aplicar-les seria faltar la seva dignitat.

# data[].attributes.body
Segons Aguayo (2013) es reconeix que tots els individus tenen la capacitat de comunicar-se, i que per tant, totes les persones son interlocutores vàlides. Cap respectar el dret de la universalització i acceptació. En el cas, la senyora té l'oportunitat de parlar i negar-se als serveis que vol rebutjar.

# data[].attributes.body
Segons Canimas (2009) l’ètica de l’hospitalitat és rellevant, atès que tothom té dret a ser atès de forma hospitalària; en el sentit de ser ben acollit, de que se’t parli amb bones formes, de ser comprès, etc.

En el cas que es presenta considerem que aquesta part no se li dóna la suficient rellevància, quan realment és el primer pas del procés i és el què marca l’enquadrament del cas i com aquest es desenvoluparà.

# data[].attributes.body
Segons Canimas (2009) el respecte és significat de dignificar a les persones. Per aquest motiu, aquest autor defensa que les persones s’han de tractar com a fi en si mateix i no com a mitjà (com deia Kant); ja que un signe de dignitat i respecte consisteix en prendre consciència que els tempos de cadascú són diferents.

En aquest cas considerem que s'hauria d'intentar tenir en compte la història de vida de la persona i la seva història clínica per poder respectar el màxim els seus tempos; tenint present la situació i el cas que es té al davant.

# data[].attributes.body
En la RTS (2013), es presenta el diagnòstic com a garantia per l'autodeterminació. En el nostre cas, com la usuària no sent la seva veu respectada, no consenteix una exploració profunda de les seves necessitats. Es detecten certes situacions (la relació conflictiva amb la germana, la possible pèrdua de casa, la incapacitació de la mare...) que no es treballen per donar resposta. Zamanillo (2011) ens recorda la importància de la reflexió i la no actuació al ritme de la urgència.

# data[].attributes.body
L’apoderament hauria de consistir en poder proporcionar a les persones els mecanismes per poder afrontar les situacions per les que passen; i com a consegüent ser els protagonistes de la seva vida; que això realment significa ajudar a les persones.(Canimas, 2009).

Així doncs, en aquest cas d’ètica considerem que es podria intentar apoderar més a la senyora donant més ventalls d'opcions o a acompanyant-la en les decisions que aquesta pren

# data[].attributes.body
Aguayo (2013) apunta que les polítiques socials i creixent escassetat de recursos, poden infringir el principi de justicia social. Els professionals cada cop farán més feina de contenció que de promoció de la dignitat humana. En el cas els/les professionals podrien haver-se comunicat més amb la senyora per buscar altres solucions i conèixer les seves necessitats, ja que en aquest cas agilitzar molt el procés podria ser una forma de vulneració.

# data[].attributes.body
Segons Josep Maria Sole (2009) , els professionals han d'acompanyar a les persones, però no les han de limitar en el desenvolupament del dia a dia. En el cas veiem com els professionals volen ajudar a la senyora sempre promouen el seu benestar, utilitzen alternatives on no limitant el desenvolupament en les activitats diàries, com per exemple la utilització del SAD.

# data[].attributes.headline
Viçents Relats (2009) parla sobre El DASC, que és el Departament d'Acció Social i Ciutadana; el seu objectiu és acompanyar comitès d'ètica i per impulsar el futur Comitè d'Ètica de Serveis Socials de Catalunya, la Llei de Serveis Socials parla que correspon al DASC a promoure els valors i les bones pràctiques en relació amb l'ètica en aquest àmbit. En la salut es troba el Comitè de Bioètica de Catalunya que va ser creat el 1995. Aquests comitès demostrarien i han demostrat que dona protecció als drets humans i a la integració de principis i valors ètics en la presa de decisions. Aquest Comitè tindria una tasca d'assessorament i consultiva. També es promouen cursos pels professionals d'aquest sector. En el cas no parla del DASC o d'una Comissió, una Supervisió externa que aporti valor i més consens o altres idees en el cas pràctic per acompanyar/intervenir

# data[].attributes.subject
Viçents Relats (2009) parla sobre El DASC, que és el Departament d'Acció Social i Ciutadana; el seu objectiu és acompanyar comitès d'ètica i per impulsar el futur Comitè d'Ètica de Serveis Socials de Catalunya, la Llei de Serveis Socials parla que correspon al DASC a promoure els valors i les bones pràctiques en relació amb l'ètica en aquest àmbit. En la salut es troba el Comitè de Bioètica de Catalunya que va ser creat el 1995. Aquests comitès demostrarien i han demostrat que dona protecció als drets humans i a la integració de principis i valors ètics en la presa de decisions. Aquest Comitè tindria una tasca d'assessorament i consultiva. També es promouen cursos pels professionals d'aquest sector. En el cas no parla del DASC o d'una Comissió, una Supervisió externa que aporti valor i més consens o altres idees en el cas pràctic per acompanyar/intervenir

# data[].attributes.body
El principi de la beneficència és un dels principis bàsics de la Bioètica que juntament amb l'autonomia, la justícia i la no-maleficència, conformen els quatres principis bàsics de la Bioètica (Peña i Gallardo, 2013). Aquests principis poden ser una referència pel treball social sanitari (Peña i Gallardo, 2013). El principi de la beneficència consisteix en l'obligació que tenen els/les professionals sanitaris de fer el bé amb les seves accions, ara bé, s'ha de reflexionar ja que no poden fer el bé en contra de la voluntat de la persona que rep l'acció (Peña i Gallardo, 2013).

En el cas que ens trobem, podem observar com es va anteposar el principi de la beneficència per sobre del de l'autonomia, fet que va esdevenir directament en maleficència ja que des del primer moment es va vulnerar el dret a l'autonomia de la senyora actuant des del paternalisme i no ajudant a la seva autodeterminació.

S'haurien de qüestionar els recursos i no tant a la senyora?

# data[].attributes.body
Segons la RTS (2013),  s'explica la funció del ERESS (Espais de Reflexió Ètica en Serveis Socials) d’apropar la reflexió ètica al quefer quotidià, que la reflexió, el diàleg i la deliberació ètica en la intervenció social s’incorporessin a la pràctica diària dels professionals.
Es tracta de facilitar als professionals
una eina consultiva que sigui propera i
accessible davant casos i situacions que
generen conflictes entre les persones i professionals que hi intervenen