# data[].attributes.body
Minun linna olis tässä. Puolivitsillä tein tuon hirttolavan, sillä tehdessäni puhuin ääneen koko ajan siitä. Oikealla on vankityrmä, jonne on sisäänkäynti sisältä. Sisään linnan pihaan pääsee laskusiltaa pitkin, johon koetin rakentaa mahdollisimman fiksun systeemin hamppunarulla. Sisäänkäynnin yläpuolella menee "silta", josta voipii tarkkailla edestä lähestyviä ihmisiä. Oven vieressä on hevostalli ja sen vieressä kasa heinää.

Mitään tarinaa mie en tälle saanu keksittyä, mutta näin fantasiafanina sain inspiraatiota Game of thrones -maailmasta. Tarina siis olkoon, että tämä toimii vankilana ja teloituspaikkana. (Meni hermot solmiessa nuita naruja edes etäisesti fiksun nököisiksi)

# data[].attributes.body
Muutama vuosikymmen aiemmin palatsi toimi alun perin rajalinnoituksena, kunnes uuden ja nykyisen hallitsijan nousun jälkeen se muutettiin kesäpalatsiksi. Syynä muutokseen johtui alueen laajenemisesta ja siten rajan olevan paljon kauempana.

# data[].attributes.body
Liityin mukaan akatemiaan kirjansidontatunnilla. Olen kokeillut kirjansidontaa aikaisemmin, joten päätin tehdä itselleni haastetta tällä kuviolla.

# data[].attributes.body
Alunperin Exlibris suunnitelma oli aivan erilainen, mutta muutin sen viime hetkellä. Tähän lopputulokseen päädyin koska olen hyvin kiinnostunut vanhoista elokuvista ja elokuvahistoriasta ylipäätänsä. Lisäksi vielä omat nimikirjaimet ja vuosiluku

# data[].attributes.body
Keskiaikaisen linnan unohduksiin jäänyt torni, joka sijaitsee suuren linnan pimeällä pohjoiskulmalla.

Tornin seinustoilla kasvaa sammalta, koska kukaan ei kulje tässä osassa linnaa.

Tornissa palaa kuitenkin himmeä valo, koska linnan maagikko harjoittaa siellä hiljaisuudessa taikojaan. Ehkä myös maagikon vähän pelottavan maineen takia kukaan ei halua tulla lähelle tornia.

# data[].attributes.body
Kaivertaminen oli yllättävän vaikeaa, varmaan osittain siksi että tlatat olivat vanhat ja vähän tylsät. Sain teroitettua niitä vähän, niin onnistui helpommin. Lopullisesta tuloksesta ei valitettavasti ole kuvaa. Exlibris kuvaa kiinnostustani puutarhan hoitoon ja taiteisiin sekä rakkauttani kissoihin.

# data[].attributes.body
Sidoin useamman kirjan. Näihin käytin kansiin aiemmin tekemiäni uusiopapepereita kansiin. Papereissa käytetty nurmea ja ruusun terälehtiä sekä pitsiliinaa kuviointiin. Nurmikantinen vihko on kovaa pahvia.

# data[].attributes.body
Tein uusiopaperia kananmunakennoista ja värillisestä kopiopaperista. Massan sekaan lisäsin neilikan terälehtiä ja laventelia, joka tuoksui voimakkaasti valmiita papereita silittäessä.

# data[].attributes.body
Eläinavusteiseen työpajaan sopivasti aiheena on koira. Pajalla tehdään taidetta, joten koiralla on siivet taiteilijoiden suojelupyhimyksen Luukaksen mukaan, joka kuvattiin usein siivekkäänä härkänä.

# data[].attributes.body
Rakenteen selitys:

Portista sisään mennessä on pitkä hoikka sisäpiha joka on tarkoitettu yleisihmisten käyttöön, tavaroiden tuomiseen ja hevoset yms.

Sitten tulee vielä toinen portti joka vie toiseen sisäpihaan jonka oikealla puolelta pääsee päärakennukseen jossa on kaksi isoa kerrosta. Vasemmalla puolella on varasto tornin takana.

Päärakennuksesta ja ensimmäisen sisäpiha alueelta pääsee kävelemään etumuurien lähettyvyyteen ja monikerroksiseen torniin.

Tornin alimmat kerroset ovat työntekijöiden vapaa käytössä.

-Nita.H

# data[].attributes.attachment_caption
Hei en muista oliko tää joku esimerkki piirros mikä piti harjoituksena tehdä niin postaan kaksi luonnos kuvaa tänne

# data[].attributes.body
Ensimmäisellä kerralla otettiin tuntumaa keskiaikaan suunnittelemalla oma vaakuna. Vaakunahan syntyi silloin ja kilpeen maalattuna se helpotti ritareiden tunnistamista taistelukentillä.

# data[].attributes.body
Kuva kirjakannesta älä huomioi linnaa joka on kesken kuvas

# data[].attributes.body
Käytän pienten piirrostuksien tekemiseen.

# data[].attributes.attachment_caption
Harvoin osuvat toisiin mikä teki kevyttä ääntä. Materiaaleja oli hengarista väännetty rinkula, lusikoita, puurenkaita ja metallisia neliörinkuleita. - Nita.H 

# data[].attributes.body
Exlibriksen kaiversin Mastercut-levylle ja painon kuvion japaninpaperille. Kuvassa maalausvälineitä (paletti ja siveltimet), polkupyörä ja kasveja harrastuksia kuvaamassa. Lisäksi nimmarit MH.

# data[].attributes.body
Aiemmin valmistetut paperit pääsivät tämän japanilaisella tekniikalla sidotun kirjan sisään sivuiksi. Kansissa käytin aiemmin akryyliväreillä paperille maalattua teosta. Sidonnassa kukkakuvio.

# data[].attributes.body
Monenmoista paperia syntyi vanhoista puhelinluetteloista, wc-paperirullista, munakennoista, mustasta ja vaaleanpunaisesta paperista ja sinisestä silkkipaperista. Oli vähän sotkuista hommaa, varsinkin mustasta paperista paperimassa tekeminen tehosekoittimella. Viiran avulla massasta sai siivilöityä sopivan paksuiset paperit kuivumaan puuvillakankaiden päälle. Kylpyhuoneen ja saunan lattiat olivat sitten täynnä kuivuvia papereja.

# data[].attributes.headline
Solmittu ja savinen tuulikello | MINNA H

# data[].attributes.subject
Solmittu ja savinen tuulikello | MINNA H

# data[].attributes.body
Tuulikellon tekeminen alkoi aiemmin tehdyn makrameesolmuharjoitustyön jatkokehitystyöksi. Löysin vanhoja savihelmiä ja -kellon, jotka liitin tähän tuuliseen kelloon.

# data[].attributes.body
Linna on pienessä saaressa keskellä Suomea. Kolmesta tornista yksi isompi on linnan asukkaiden asuinkäytössä, kaksi pienempää tornia toimivat tähystystä ja ruoan säilytystä varten.

# data[].attributes.body
Tein paperia varten massaa kananmunakennoista ja muutamasta akvarellipaperista sekä kopiopaperista. Massan sekaan ripottelin tosi vanhan lumppupaperin palasia. Jo tekovaiheessa huomasin, että osa arkeista repesi. Mutta se ei ollut harminpaikka. Laitoin loppumassan sekaan sinistä tekstiiliväriä ja niistä tuli papereihin paikkoja.

# data[].attributes.headline
Hyväntuulisen kokin syömään kutsukello | RAIJA 

# data[].attributes.subject
Hyväntuulisen kokin syömään kutsukello | RAIJA 

# data[].attributes.body
Tuulikelloni muodostuu perunasurvimesta, jonka päällystin virkkaamalla iloisen väriseksi. Soivat lusikat lasihelmineen kiinnitin perunasurvimeen ja kiinnityskohdat peittää pieni kakkumuotti. Keskellä oleva metallipallo vastaa kokin kutsuun, vain silloin kun kokki on hyvällä tuulella.

# data[].attributes.body
Exlibriksen teko ei ensin innostanut, vaikka olen kirjafriikki. Laatan kaiverrus olikin ihan mukavaa, painoin exlibriksen kuviolliselle käärepaperille. Exlibris kuvastaa kiinnostustani symmetriaan, puutarhan hoitoon postimerkin kokoisella takapihalla ja asioiden - ei ihmisten - luokitteluun ja lokerointiin. Valkoiset pilkut mustalla pohjalla esiintyy usein töissäni.

# data[].attributes.body
Keskiaikaa ei voi ohittaa ilman linnoja! Suomestakin löytyy useita keskiaikaisia linnoja, osa on raunoina, osa oikein hyvässäkin kunnossa. Muotoiluakatemian oppilaat saivat päästää mielikuvituksensa lentoon kun aiheena oli oman linnan pienoismalli.

# data[].attributes.attachment_caption
Raija Manninen l Tiinasmoko on Instagram: "Paikkatietokirjani julkkarit. Näin keväällä juhlitaan uusien kirjojen ilmestymisiä. Esittelen nyt omani: PAIKKATIETO-KIRJA. Tein paperia perinteisesti munakennoista ja Allmänna tidning -lehdistä. Paperiarkkeihin tuli runsaasti reikiä ja haparoivia reunoja. Joten lisäsin massaan viimeisiä arkkeja varten sinistä tekstiiliväriä ja tein näistä papereista paikkoja. Sidoin kirjan japanilaisittain ja sidonnassa lukee paikka. Paikkoina käytin myös Allmänna tidning -lehden sivuja sinisten papereiden lisäksi. Sivuille olen piirtänyt ja kirjoittanut erilaisia paikkausohjeita ja mitä mieleeni on tullut. Mainitussa lehdessä oli kuninkaallisia kuulutuksia, joissa kuningas on näyttänyt alamaisille oman paikan. Huutokauppailmoituksista selvisi, että joku menetti kotipaikan irtaimistoineen. Pykäpisto parsintaa käytetään neuleissa. Se voi olla suoraa tai pyöreää. Pyöreästä tuli mieleeni, että postikorteissa esimerkiksi Terveisiä täältä Pariisista oli pyöreitä leimoja ja niissä paikkojen nimiä. Paikka voi olla myös hyvä näköalapaikka.Vanhan sanonnan mukaan kellä on paikka paikan päällä, sillä on markka markan (euron) päällä. Voisi myös kysyä, mikä paikka tämä on? Usein puhelimessa kysytään, oletko pahassa paikassa?Itämeri on nyt pahassa paikassa. Sille ei kannata nyt soittaa, mutta siitä voisi pitää huolta. Korjasin reikiä myös liimalla ja paikkauksesta tuli läpikuultavaa – pergamenttia, kuten ovat varhaiset kirjoitusalustat olleet. Aitapistoin ommeltu paikka, aidat ovat yleensä paikkojen ympärillä. Missä sinä olet, ethän ole eksyksissä? Sinä olet tässä. Melkein ihan lopussa. Finlands Allmänna tidning on yhtäjaksoisesti vanhin Suomessa ilmestynyt sanomalehti, nykyisin Virallinen lehti. Vuoden 1841 lehti on lumppupaperia siis kangasjätettä. Se tuntuu kangasmaiselta eikä ole yhtään kellastunut. Se sopii hyvin pehmeään, epäviralliseen ja yksityiseen Paikkatietokirjaan, jossa sivuja 22. Copyright Raija Manninen 2024😀#tiinasmoko

# data[].attributes.attachment_link.title
Raija Manninen l Tiinasmoko on Instagram: "Paikkatietokirjani julkkarit. 
Näin keväällä juhlitaan uusien kirjojen ilmestymisiä. Esittelen nyt omani: PAIKKATIETO-KIRJA. 

Tein paperia perinteisesti munakennoista ja Allmänna tidning -lehdistä. Paperiarkkeihin tuli runsaasti reikiä ja haparoivia reunoja. Joten lisäsin massaan viimeisiä arkkeja varten sinistä tekstiiliväriä ja tein näistä papereista paikkoja. 

Sidoin kirjan japanilaisittain ja sidonnassa lukee paikka.

Paikkoina käytin myös Allmänna tidning -lehden sivuja sinisten papereiden lisäksi. Sivuille olen piirtänyt ja kirjoittanut erilaisia paikkausohjeita ja mitä mieleeni on tullut. 

Mainitussa lehdessä oli kuninkaallisia kuulutuksia, joissa kuningas on näyttänyt alamaisille oman paikan. 

Huutokauppailmoituksista selvisi, että joku menetti kotipaikan irtaimistoineen. 

Pykäpisto parsintaa käytetään neuleissa. Se voi olla suoraa tai pyöreää. Pyöreästä tuli mieleeni, että postikorteissa esimerkiksi Terveisiä täältä Pariisista oli pyöreitä leimoja ja niissä paikkojen nimiä. 

Paikka voi olla myös hyvä näköalapaikka.

Vanhan sanonnan mukaan kellä on paikka paikan päällä, sillä on markka markan (euron) päällä. 

Voisi myös kysyä, mikä paikka tämä on? 

Usein puhelimessa kysytään, oletko pahassa paikassa?
Itämeri on nyt pahassa paikassa. Sille ei kannata nyt soittaa, mutta siitä voisi pitää huolta. 

Korjasin reikiä myös liimalla ja paikkauksesta tuli läpikuultavaa – pergamenttia, kuten ovat varhaiset kirjoitusalustat olleet. 

Aitapistoin ommeltu paikka, aidat ovat yleensä paikkojen ympärillä. 

Missä sinä olet, ethän ole eksyksissä? Sinä olet tässä. Melkein ihan lopussa.

Finlands Allmänna tidning on yhtäjaksoisesti vanhin Suomessa ilmestynyt sanomalehti, nykyisin Virallinen lehti. 

Vuoden 1841 lehti on lumppupaperia siis kangasjätettä. Se tuntuu kangasmaiselta eikä ole yhtään kellastunut. 
Se sopii hyvin pehmeään, epäviralliseen ja yksityiseen Paikkatietokirjaan, jossa sivuja 22. Copyright Raija Manninen 2024😀
#tiinasmoko
#värikästäelämää
#luovuus
#colourfullife
#slowstitching
#creativity
#käsityö
#taide
#käsityötaide
#kiertotalous
#kekseliäisyys
#arjentaikaa
#hyvääelämää
@kuopionmuotoiluakatemia 
@tiinasmoko"

# data[].attributes.attachment_link.description
98 likes, 10 comments - tiinasmoko on March 29, 2024: "Paikkatietokirjani julkkarit. 
Näin keväällä juhlitaan uusien kirjojen ilmestymisiä. Esittelen nyt omani: PAIKKATIETO-KIRJA. 

Tein ...". 

# data[].attributes.body
Exlibris eli kirjanomistajan merkki oli seuraavan tehtävän aihe. Ensi perehdyttiin eri taidegrafiikan tekniikoihin ja opeteltiin sommittelun perussääntöjä, sitten suunniteltiin oma exlibris, kaiverrettiin painolaatta ja painettiin se paperille.

# data[].attributes.headline
Tähtienlaskijan (Hraa Zuckerbergin) tähystyspaikka | RAIJA 

# data[].attributes.subject
Tähtienlaskijan (Hraa Zuckerbergin) tähystyspaikka | RAIJA 

# data[].attributes.attachment_link.title
Raija Manninen l Tiinasmoko on Instagram: "Hraa Zuckerbergin intohimona on kavuta joka elokuu Tähtienlaskijan tähystyspaikalle. Hraa Zuckerbergin suvun mailta on löydetty keskiaikaisen linnan rakennelmia, oikeastaan vain kivikasoja ja läjiä. Näiden jäänteiden mukaan Hraa Zuckerberg on työväestöllään teettänyt keskiaikaisen linnan raunioita mukailevan rakennelman – joka sopii mittasuhteiltaan hänen lempinojatuoliinsa. 

Hraa Zuckerbergin suku on vuosituhansien kuluessa vaurastunut marmoribisneksellä. Tämän kyseisen raunion sokerinvalkoiset Cirkuh-marmoritiilet ovat koe-erä Pietarin Iisakin kirkon rakennustyömaalta. Koe-erä jäi myymättä, koska laatu ei vastannut kuluttajien laatuvaatimuksia ja ne palautettiin pahan kelirikon aikana, jolloin ne murenivat todella pahoin. 

Joka elokuu Hraa Zuckerberg raahaa raunioille oman lempituolinsa, silkkityynyn, kaukoputken ja viime vuosina yhä pitemmät tikkaat, jotta hän näkisi tähdet lähempää. Hän ei usko, että käynti optikolla auttaisi kaukonäköön, samoin myös hänen kaukoputkensa kehittynyt zoomaus. 

Odotellessaan tähtitaivaan syttymistä, hänen lempilukemistaan on Tuulia Ahon ja Aino-Maija Metsolan Tähtienlaskijan runot. Hraa Zuckerberg ei ole vielä huomannut, että vieraslajike Kääriäköynnös on valtaamassa rauniot alleen, vaikka toisaalta sehän voi myös tukea rakennelmaa. 

Ps. Tähtienlaskijan raunioiden rakennustyömaalla oli viikkojen ajan lakkoja, koska päivittäisannokseen kuuluva kalja oli liian laihaa ja kivienlatojia vaivasi kummallinen huimaustauti heidän rimpuillessaan huterilla rakennustelineillä. Myös pahan takatalven yllättäessä hiekasta ja liimasta tehty laasti jäätyi liian usein. 
#etämuotoiluakatemia
#kuopionmuotoiluakatemia
#tiinasmoko
#tuuliaaho
#ainomaijametsola
#luovuus
#colourfullife
#creativity
#opiskelu 
#käsityö
#taide
#käsityötaide
#kekseliäisyys"

# data[].attributes.attachment_link.description
45 likes, 0 comments - tiinasmoko on May 10, 2024: "Hraa Zuckerbergin intohimona on kavuta joka elokuu Tähtienlaskijan tähystyspaikalle. Hraa Zuckerbergin suvun mailta on löydetty keskia...". 

# data[].attributes.body
Keskiajalla sidottiin huikean hienoja kirjoja, koska tärkeät kirjoitukset piti saada arvoisiinsa kansiin. Muotoiluakatemian oppilaat pääsivät kokeilemaan kirjansidontaa japanilaisella tyylillä.

# data[].attributes.body
Paperin tekemisen taito levisi Eurooppaan keskiajalla ja yhdessä kirjapainotaidon kanssa mahdollisti tiedon laajan leviämisen.

Muotoiluakatemiassa oppilaat perehtyivät paperin valmistukseen ja tekivät itse paperia kierrätysmateriaaleista.

# data[].attributes.body
Ensimmäisessä tehtävässä tutustuttiin keskiaikaiseen musiikkiin ja soittimiin sekä äänen syntyyn. Suunniteltiin ja rakennettiin soitin luonnon soitettavaksi.

# data[].attributes.body
Innostava projekti, jossa sai miettiä äänen muodostumista. Tuulikello soi hiljaa, joka kerran kun sen ohi kävelee. Hento, mutta vaikuttava soitin. Soitin koostuu hopealusikoista, -haarukoista, merisiilin kuoresta, kimaltavasta kuunusta ja siimasta. Tuulellon sisällä on keraamisia palloja, pitämssä sitä tasapainossa. Vaikeinta oli juuri saada kello tasapainoon ja soimaa kauniista. Onnistui aika hyvin!

# data[].attributes.body
Tuulikello siimasta, simpukoista, kivistä, lasihelmistä, siemenistä ja kuormalavasta leikkausta puukiekosta.

Inspiraationa pitkulaiset erikoiset simpukat tarvikevarastoista, luonnon materiaalit.

Ääni on kevyt, luonnollinen. Tulee mieleen rantakalliot ja valkoinen hiekka.

Luonnostelin tuulikellon paperille, asettelin simpukat ja kivet eteeni. Osassa materiaaleista oli valmiiksi reiät. Simpukoihin porasin pienellä terällä reikiä, leikkasin ja hioin puukiekon jonka käsittelin mehiläisvahaa, jotta luonnollisuus säilyy.

Haasteena oli puukiekon tasapainottaminen, niin ettei keikahtaisi vinoon simpukoiden painosta. Jäi vähän vinoksi.

# data[].attributes.body
Tuulikello uusiomateriaaleista.

Säilyketölkki, pala kangasta, puuhelmi, avain, metallitankoa kierrätetystä lehtitelineestä ja siimaa.

Inspiraationa toimi metalliputkien kirkas ääni.

Äänestä tuli hieman ontto, metallisen kaunis. Siimat rahisevat purkin sisällä, mikä kuuluu hiljaisessa ympäristössä yllättävän selkeästi.

Porasin säilykepurkkiin reiät pienellä terällä ja viilasin aukot siisteiksi puikkoviilalla. Metalliputket leikkasin sävelasteikko-mallin mukaan, niin että ääni on kaunis ja porasin myös näihin reiät jotka viilasin. Liimasin ja lakkasin kankaan kiinni säilykepurkkiin.

Lopputuloksesta tuli hieman erilainen kuin luonnokseni oli.

Haasteena oli useat siimat purkin sisällä ja niiden pudottaminen, ilman että menevät solmuun.

# data[].attributes.body
Hengarista väännetty rinkula yritys, lusikoita , metalli neliöit ja rinkuloita, lanka väännetty hengarin ympäri kokonaan mikä teki lusikoiden lankojen kiinnistämisestä helpompaa.

Ääni ei tapahdu kovin usein mikä tekisi siitä rauhallisemman kuuloisen mikäli langat ei mene sekaisin tuulen viedessä.

# data[].attributes.body
Ensimmäinen kerta ja heti pääsin täyteen työntouhuun. Materiaalia oli niin paljon, että ideoita tulvi liiaksi.

Lopulta löysin roikkuvan tuikkutelineen, jonka ympärille lähdin rakentamaan.
- Kiersin korvarenkaan ympärille hamppunarua
- Valitsin yhteen sopivia lusikoita roikkumaan
- Pujottelin tietyn värisiä muovihelmiä lusikoiden yhteyteen riippuen mihin tuleeko lusikka ylös vai alas
- Ylös laitoin kolme pientä lusikkaa ja alas kaksi isoa sekä kolme pientä
- Spiraalinmuotoisen kaulakorun kiersin tuikkutelineeseen, sillä ihastuin siihen ensisilmäyksellä ja oli pakko saada käyttöön
- Alas laitoin yhden pienen lusikan roikkumaan nimenomaan keskelle tähän spiraaliin, jonka kotona liimasin kiinni, jottei lähde käytössä karkuun
- Tuikkukohtaan voi laittaa ledtuikun tai keksiä muuta koristetta, jonka liimaa paikoilleen. Oikeaa kynttiläähän ei kannata edes harkita, jos ulos aikoo laittaa
- Ääni on aika heleä, muttei vastenmielinen

Hämmästyin miten hyvin onnistuin tässä ja niin nopeaa. Se oli jo 2,5 tunnissa tehty. Kotona esittelin perheelleni ja 9 vuotias lapseni ihastui haluten itselleen koko kellon.

# data[].attributes.body
Muovi rinkulaan sidottu ja kääritty lankaa, joista roikkuvat puu palikat. Pienempi puinen rinkula pitää kellon tasapainossa.

Ääni on hiljainen ja rauhallinen. Soveltuu sellaiselle, joka ei kovasta äänestä pidä tai on herkkä.

# data[].attributes.body
Idea työhön syntyi aika äkkiä, tiesin, että halusin tehdä kellon, jonka ääni ei ole kovin voimakas. Materiaaleina käytin mm. metallihelmiä, pieniä avaimia, ja vanhoja (halpoja) sormuksia. Olen ihan tyytyväinen lopputulokseen

# data[].attributes.body
Sisällä on avain, ruuvi ja tölkin kansi taitettuna.

Onnistuin mielestäni ihan hyvin, vaikka se ei kedon kaunein kukka olekkaan.

# data[].attributes.body
Sain tehtyä simppelin ja käytännöllisen tuulikellon, josta lähtee metallinen ääni. Rakentamiseen käytin paria avainta, metalli kappaleita ja metallista purkkia. Yhdistin nämä langanpätkällä.

Rakentaminen oli ihan kivaa ja onnistui mielestäni hyvin