# data[].attributes.body
Subjektivering påvirker det gode ungdomsliv rigtig meget, især i det senmoderne samfund, hvor mange unge er meget personligheds styret og bliver konstant påvirket af deres omgivelser.
de tænker altid på hvordan de skal være perfekte i andres øjne, de skal have det dyreste tøj, det nyeste af alting lige fra telefoner til det nyeste par sko.
mange unge lever også deres liv på internettet, og bliver konstant på hvor mange likes de får og det handler altid om at føle sig anerkendt.
En løsning kunne være at ældre fortalte børn og unge at det at få mange likes og anerkendelse på internettet ikke er noget at fokusere på, de fleste unge går for det meste rundt og tænker å hvordan de selv ser ud og kigger ikke så meget på andre. Tænk på at alle andre går rundt og tænker på samme måde som du selv gør.

Risikosamfundet påvirker også på en måde det gode ungdomsliv på den måde mennesker har skabt en form for kunstig frygt for alting omkring unge, så som at nattelivet er farligt, bombetrusler over alt osv.
det gør at der er mange ting unge måske ikke tør.
altså der er nok ikke lige en løsning på selve risikosamfundet, men på den måde det påvirker unge kunne man forhindre det ved at ikke udbrede det så meget og dele det på de i nyhederne konstant. Nyhederne har det også med at forværre nyhederne og få det til at virke større end det i virkeligheden er

# data[].attributes.body
Hvad truer ungdommen i danmark mest?

Det enorme samfundspres, kan ende med at ødelægge unge. Vi skal ligne topmodeller og være klogere end Einstein, ellers er man god nok, og så bliver man ikke godkendt af samfundet. Det enorme karakter pres kan få unge til at gå ned med stress. Det er blevet markant sværere at blive optaget på “de gode” uddannelser. Vi er blevet de perfekte mennesker, som ikke  engang er gode nok. Ontologiseringen gør at vi på dagsbasis forandre vores mål og bliver villig til at gå til ekstremer for at opnå det perfekte. Eksempelvis vil 27,5% af den danske befolkning gerne have en plastikoperation, hvis de havde råd. Det viser bare hvor utilfredse vi er med os selv.. Det kan ikke være sundt for nogle at gå og tænke “gid jeg havde større bryster” eller “ jeg er alt for tyk”. Det er blevet så nemt at ændre ting på kroppen at folk ikke tænker sig om inden de gør det. Der ligger også et stort pres fra samfundet, mht. at få gode karaktere og klare sig godt i skolen. Man skal fra en ung alder vide hvad man vil med sin uddannelse og hvordan man vil nå sit mål. Samtidigt er der også høje krav til at komme ind på de forskellige uddannelser, og som følge af det bliver man nødt til at arbejde hårdt for at få gode karaktere, hvis man vil have mulighed for at vælge hvilken uddannelse man vil have. Det resultere bare i at alle ikke kan komme ind på deres drømmeuddannelse, bare fordi der er nogle der er lidt klogere.  Derfor er der heller ikke den frihed til at vælge lige det man vil, som samfundet fortæller ud af til, og lægger stor vægt på. Du har kun friheden så længe at du kan opfylde de krav der bliver stillet, og så længe dit gennemsnit er godt nok. Hvis du vil ind på en uddannelse der kræver et højt karaktergennemsnit, bliver du nødt til at klare dig godt i alle fag, også dem der i princippet ikke har relevans ift. din videregående udd. Alle de krav gør at man hele tiden bliver nødt til at være på, og det skaber stress i den individuelles liv. Når den individuelle har et så stort pres fra samfundet, føler man at man bliver nødt til at præstere optimalt både socialt og fagligt. Sandheden er bare at presset bliver for stort, og det skaber enormt meget stress.

Hvordan kan man ændre det?

Det der skal til for at vi får en bedre og sundere ungdomskultur er at fjerne

det enorme pres der ligger på ungdommen.  Hvis man sænkede kravene

for at komme ind på en uddannelse kunne det være at der var mange flere

der fik en højere uddannelse.

De eneste der ville kunne ændre dette er

undervisningsministeriet, de er nødt til at ændre på kravene. Derved kunne de

koncentrere sig mere om skolen og forbedre sig selv på de fronter. Samtidig hvis man ikke udstillede den perfekte krop i tv'et og på sociale

medier kunne det være unge ikke tænkte lige så meget over sin krop og

kunne slappe af.

# data[].attributes.body
Hvad truer det gode ungdomsliv?

Det gode ungdomsliv er truet af præstationspres. Unge bliver i højere grad presset til at præstere og leve op til flere af samfundets ideer om hvad den unge skal. Vi skal, hurtigt i gennem uddannelsessystemet, men samtidig skal man gøre det med topkarakter. Et andet pres ligger i at man skal leve op til ens forældres indkomst, uddannelse osv. Men vi skal endda gøre det endnu bedre end dem. Der er en tendens til at unge skal være mønsterbrydere, om det omhandler forældre med alkohol- og stofmisbrug, men også hvis det omhandler forældre med uddannelse.

Unge i dag har brug for accept, og de har et behov for at blive set og involvere andre i deres følelsesliv. Vi kalder det subjektivisering. For at finde den accept individet har brug for søger vi derfor hen mod sociale fællesskaber. Her finder vi mennesker med samme interesser, normer og værdier. Ontologisering er derfor individets forsøg på at finde en mening med livet.

Hvordan kan ændre på dette?

Samfundet vil have os igennem samfundet så hurtig som muligt, og derfor vælger vi ofte hurtigt en uddannelse. Her presser samfundet os til at vi skal gøre det så godt som muligt, og derfor vælge uddannelse så hurtigt som muligt. Vi mener derfor at de ikke skal presse os til at det skal gå så hurtigt, i forhold til at de nu også vil lave et uddannelsesloft, der forhindrer os i at vælge om, hvis vi har valgt forkert i første omgang.

# data[].attributes.body
1.     Den største udfordring for de unge er, at balancere mellem fritid, skole og det sociale. Subjektiviseringen, som vi oplever i det nuværende samfund, spiller en stor rolle under de udfordringer, som de unger har i deres dagligdag. Som følge af det moderne samfund, er der kommet mange forskellige platforme af sociale medier, som aldrig giver de unge en pause fra at holde det sociale i gang. På samme tid ser man den perfekte version af hvordan man bør leve sit liv og de unger stræber efter dette. En anden udfordring for de unge er den måde, som skolens struktur og reformer bliver bestem. Vi har tiltro til ekspertsystemet i Danmark og derfor stoler på, at politikerne har styr på hvordan en skole er bedst struktureret, og hvordan undervisningen bliver mest effektiv og derfor stiller vi ikke spørgsmålstegn til de ting, som de unge oplever som udfordringer i deres skoletid. Et eksempel er, at unge skal stå tideligt op om morgenen. Mange undersøgelser har vist, at unge, på grund af deres udvikling, ikke udskiller det søvnhormon som skal til for at man bliver træt, før omkring kl 23, og derfor kan de unge ikke få nok søvn til, at være optimalt klar til undervisningen i timerne. Et andet eksempel er, at unge skal have lange dage og lange moduler, på trods af at mange undersøgelser viser, at dette har den modsatte effekt, altså at de ikke kan koncentrere sig optimalt i skoletiden.

2.     Hvis det sociale præs skal ændres, er man nødt til fortsat at gøre opmærksom på, at det man ser ikke er virkeligheden, og at unge ikke kan balancere så mange ting på en gang, uden besvær. Derimod kan man sagtens ændre på problemet omkring tilliden til ekspertsystemerne. Vi synes altså, at man indimellem bør stille spørgsmålstegn til hvordan man bør strukturere tingene, især når der klare eksempler og undersøgelser som viser, at den måde tingene er struktureret, ikke er effektiv/sund, og måske har direkte modsat effekt.

# data[].attributes.headline
Hvad truer det gode ungdomsliv? (Julie og Emma)

# data[].attributes.subject
Hvad truer det gode ungdomsliv? (Julie og Emma)

# data[].attributes.body
Det senmoderne samfund lægger i høj grad ansvaret for de unges liv i deres egne hænder, samtidig med, at samfundet stiller høje krav til, hvad de unge skal kunne. Dette kaldes institutionaliseret individualisering. Allerede fra en tidlig alder stilles børn og unge krav til at vælge deres vej i livet, og dette resulterer i, at vi bliver pressede, og at vi generelt oplever nedsat psykisk helbred blandt Danmarks ungdom. Mennesket i det senmoderne samfund er også i høj grad gruppestyret, så det er ikke kun samfundet, men også venner og sociale medier, der styrer vores adfærd. Dette resulterer i, at unge mennesker føler sig pressede til at være som alle de andre, og hvis de for eksempel ikke får lige så gode karakterer som deres kammerater, kan de nemt føle, at de ikke er gode nok.

En løsning på problemet kunne være at vi lader de unges valg være ’flydende’, og altså ikke tvinger dem til at tage et bindende valg før deres hjerner er fuldt udviklet, og sørge for, at de unge tager den tid de skal bruge, og derfor ikke bliver stressede og dropper ud. For eksempel skal vi ikke sætte et maksimum på, hvor mange uddannelser vi kan tage, og lade være med at sætte grænser (uddannelsesparathedsvurdering) på børn allerede fra de er ca. 14 år.

# data[].attributes.body
Clara, Marie & Nadja

Når man mødes med andre unge tager man steder hen, for at bruge penge - vi har dyre vaner, så man marginalisere sig selv ved at holde sig væk, hvis man ikke har penge. Man bliver socialt udsat. Hvis dine forældre er i underklassen, og du derfor er nød til selv, at tjene penge har du ikke tid til at gå ud hverdag og hygge med dine venner, du har evt. heller ikke lyst til at bruge dine penge på at gå ud. Ens økonomiske kapital er derfor med til at bestemme hvordan ens sociale kapital udvikler sig.

løsning - Man kan tale med sine venner om hvorvidt man skal ud og hygge, eller om man ikke bare kan tage hjem og hygge hos en af veninder, og se en film. hvis der er godt vejr kan man tage i dyrehaven eller en park af en art.

# data[].attributes.headline
I dag er det meget eftertragtet og normalt at flere og flere får længere uddannelser. Fordi det er mere normalt med længere uddannelser i samfundet skaber det også et større pres for de unge i samfundet. Dette pres varierer i de forskellige samfundsgrupper. Der er flere unge, der har en forælder eller begge forældre med en lang akademisk baggrund. Forældrenes uddannelsesniveau forventes at kunne afspejles i deres børns uddannelse. Det hænger sammen med den positive sociale arv. Flere undersøgelser viser at børn typisk følger deres forældres fodspor, og selvom den positive arv giver en masse gode muligheder for den unge studerende, kan det nemt føles overvældende at skulle præstere det bedste til alle tider. Udover presset fra hjemmet har staten også en masse krav, som de unge skal opfylde. Samtidigt er øges presset også ved karakterræset, som opstår i hos de studerende.                                                              LØSNINGER:                        Vi har brug for at vi acceptere vores forskelle, vi er ikke alle ens. Imens nogen kan tage en lang videregående uddannelse uden brug af sabbatår eller “speciel behandling” → (Andre måder at lære på, ikke bare tavleundervisning og læse i en bog)og alt fungere, er der andre der har brug for en anden form for måde at lære på og måske nogle pauser (sabbatår, efterskole) for at lære bedst muligt. Vi (med vi mener jeg forældre, politikere, lærere osv.) skal undgå at presse de unge igennem uddannelsen, de har brug for tid. Finde på nye undervisningsmetoder og der både er konstruktive og opmuntrende for de studerende uden at det bliver til en konkurrence. 

# data[].attributes.subject
I dag er det meget eftertragtet og normalt at flere og flere får længere uddannelser. Fordi det er mere normalt med længere uddannelser i samfundet skaber det også et større pres for de unge i samfundet. Dette pres varierer i de forskellige samfundsgrupper. Der er flere unge, der har en forælder eller begge forældre med en lang akademisk baggrund. Forældrenes uddannelsesniveau forventes at kunne afspejles i deres børns uddannelse. Det hænger sammen med den positive sociale arv. Flere undersøgelser viser at børn typisk følger deres forældres fodspor, og selvom den positive arv giver en masse gode muligheder for den unge studerende, kan det nemt føles overvældende at skulle præstere det bedste til alle tider. Udover presset fra hjemmet har staten også en masse krav, som de unge skal opfylde. Samtidigt er øges presset også ved karakterræset, som opstår i hos de studerende.                                                              LØSNINGER:                        Vi har brug for at vi acceptere vores forskelle, vi er ikke alle ens. Imens nogen kan tage en lang videregående uddannelse uden brug af sabbatår eller “speciel behandling” → (Andre måder at lære på, ikke bare tavleundervisning og læse i en bog)og alt fungere, er der andre der har brug for en anden form for måde at lære på og måske nogle pauser (sabbatår, efterskole) for at lære bedst muligt. Vi (med vi mener jeg forældre, politikere, lærere osv.) skal undgå at presse de unge igennem uddannelsen, de har brug for tid. Finde på nye undervisningsmetoder og der både er konstruktive og opmuntrende for de studerende uden at det bliver til en konkurrence. 

# data[].attributes.body
Ida togo & Aliza

# data[].attributes.body
CV, Thomas & Kaare

Udfordringer
- Uddannelse
- "Sociale" Medier, skaber høje forventninger, og for mange er det yderst vigtigt at have "succes" på deres favorit medium.
- Karakterræs
- Nu til dags er unges liv fyldt med høje forventninger. På hjemmefronten er der forventninger om at du som ungt menneske bryder den mulige negative social-arv, for at stige i hierarkiet.
- Der bliver stillet spørgsmål til fremtid, allerede i grundskolen.

Løsninger
- Afskaf karakter bonus ordninger, såsom at gange gennemsnittet op for flere A-fag og hurtig overgang til videregående uddannelse.
- Undervisning om sociale medier i underskolen.
- Ikke en løsning, men verden ville være bedre uden sociale medier.