# data[].attributes.attachment_caption
Jardins penjants de la ciutat de Bàbilonia (Actualment Bagdad) (okdiario.com)

# data[].attributes.body
La civilització Bàbilonia creia que els ratolins, gripaus i algunes serps naixien als rius Tibis i Eufràtes. Les mosques, les abelles i les larves provenien de la suor humana. Els cucs sorgien dels aliments en descomposició i els microbis es formaven en l'aigua en putrefacció.

# data[].attributes.attachment_caption
Antic temple de Tebas (Actual Lùxor) capital de l'Antic Egipte i ciutat dels vius. (patrimoniosdelahumanidad.com)

# data[].attributes.body
Al igual que la civilització Bàbilonia, els egipcis creien que els ratolins, gripaus, cocodrils, serps i altres rèptils sortien del nil. Les mosques, les abelles i les larves provenien de la suor humana. Els cucs sorgien dels aliments en descomposició i els microbis es formaven en l'aigua en putrefacció.

# data[].attributes.body
(Estagira, Grècia, 384 aC - Eubea, Grècia, 322 aC)
Va ser un dels més grans Filòsofs de la Grècia Antiga, Aristòtil va ser la primera persona que va estudiar biologia sistemàticament. Aristòtil va afirmar a la "història dels animals" que tots els éssers estaven disposats en una escala fixa de perfecció, reflectida en la seva forma. El sistema es basava en la interpretació d'Aristòtil dels quatre elements de la seva publicació "Sobre generació i corrupció": Foc (calent i sec); Aire (calent i humit); Aigua (freda i humida); i la Terra (freda i seca). Aquests s’organitzen des del més enèrgic fins al mínim, de manera que els joves càlids i humits criats a l’ úter amb una placenta eren més alts que els ous freds, secs i gairebé minerals dels ocells.

# data[].attributes.attachment_caption
Castell de Puente de Vallecas (pinterest.es)

# data[].attributes.body
La influència de la ciència grega va disminuir, tot i que la generació espontània en general no va ser contestada. Es van fer noves descripcions. De les nombroses creences, algunes tenien implicacions doctrinals fora del Llibre del Gènesi . Per exemple, la idea que una varietat d’ocells coneguts com l’ oca del percebe va sorgir d’un crustaci conegut com el percebe de l’ oca , va tenir implicacions en la pràctica del dejuni durant la Quaresma . El 1188, Gerald de Gal·les , després d'haver viatjat a Irlanda, va argumentar que la generació "antinatural" d'oques de percebes era una prova del naixement verge.

# data[].attributes.body
Ambroise Paré (c. 1510 - 20 de desembre de 1590) va ser un cirurgià barber francès que va dir per primera vegada desprès de la edat mitjana que hi podia haver possibilitats de que la teoria de la generació divina no fos certe

# data[].attributes.body
Jean-Baptiste van Helmont (Brusseles 12 de gener de 1579-30 de desembre de 1644 Vivode, Bèlgica)
La generació espontània seria l’aparició d’un ésser viu sense influència, sense pares que també porta el nom de  "heterogénesis". L'any 1648, Van Helmont va publicar un mètode per "crear" ratolins en 21 dies que deia. "Deixeu reposar una ampolla plena d’excrements i draps vells en un armari fosc. Aquesta creença va ser dissipada més tard per Pasteur, que va donar forma al concepte de biogènesi.

# data[].attributes.body
(1626, Arezzo - Pisa, 1 de març de 1697)
La demostració experimental va permetre demostrar la invalidesa de la hipòtesi de la generació espontània. El saber d'aquell temps establia que les larves es formaven naturalment de la carn en estat de descomposició. En un experiment realitzat el 1668, Redi va prendre tres flascons i va posar carn putrefacta en cada un. Va segellar fortament un dels flascons, en va deixar un altre d'obert, i va cobrir el tercer amb una gasa. La conclusió de l'experiment va demostrar el desenvolupament de cucs a la carn del flascó obert i sobre la gasa del flascó corresponent, mentre que no es van observar cucs en cap part del flascó segellat. Així, l'experiment de Redi va permetre comprovar que larves de les substàncies orgàniques en descomposició no apareixen si s'evita que les mosques hi ponguin els seus ous; d'aquesta manera va començar la lluita contra la idea de la generació espontània.

# data[].attributes.attachment_caption
Georges-Louis Leclerc de Buffon (brittanica.com)

# data[].attributes.body
(7 de setembre de 1707-16 d’ abril de 1788)
També vincula les espècies entre elles i nota el vincle entre els òrgans i la funció: els carnívors tenen urpes i dents afilades, els herbívors tenen peülles i dents planes. Utilitza regularment anatomia comparativa, comparant les peülles d'un cavall i la mà humana. Estableix una jerarquia en els personatges que uneixen els animals: el sistema nerviós té prioritat sobre el tracte digestiu. Reuneix espècies de diferents continents, que han variat de manera diferent. En essència, adopta una nova manera de veure i estudiar la zoologia. I si el seu desig de no classificar els animals segons els seus diferents criteris biològics, sinó segons una seqüència lògica que parteix de l’home, condueix a un antropomorfisme ombrívol, seguirà sent un dels precursors detransformisme

# data[].attributes.body
(Scandiano, Reggio Emilia, 1729-1799, Pavia)
Continuant l'estudi de Redi, Spallanzani va demostrar que no existeix la generació espontània de la vida, obrint camí a Pasteur. L'any 1769, després de rebutjar la teoria de la generació espontània, Spallanzani va dissenyar experiments per tal de refutar els experiments realitzats per un altre sacerdot catòlic, l'anglès John Tuberville Needham, que havia escalfat i segellat caldo de carn en diversos recipients; donat que s'havien trobat diversos microorganismes en el caldo després d'obrir els recipients, Needham creia que això demostrava que la vida sorgeix de la matèria no vivent. Això no obstant, allargant el període d'escalfament i segellant amb més cura els recipients, Spallanzani va poder demostrar que aquells caldos no generaven microorganismes mentre els recipients estiguessin segellats.

# data[].attributes.body
(Bazentin, 1 d'agost de 1744 – París, 18 de desembre de 1829)
L'any 1802 presenta a l'Institut Nacional Francès les seves Investigacions sobre l'organització dels cossos vius, una obra que prefigura la seva Filosofia zoològica i on s'utilitza per primera vegada el terme biologia i on admet obertament que l'home prové dels simis.
El 1809 publica Filosofia zoològica, una obra que no assoliria la celebritat fins a la sortida a la llum de les idees darwinistes (1859). Llavors serà reimprès i traduït a nombroses llengües. De fet, el mateix Charles Darwin, en la tercera edició del seu llibre L'origen de les espècies agraeix la contribució científica de Lamarck, i reconeix que Lamarck va ser el primer científic a exposar la idea que els éssers vius segueixen les lleis naturals. Darwin manifesta també la influència que sobre ell van tenir les obres Filosofia zoològica i Història Natural dels animals sense vèrtebres, que es publicaria entre els anys 1815 i 1822 i que recull les concepcions de Lamarck sobre l'evolució dels éssers vius.

# data[].attributes.body
(Dole, 27 de desembre 1822 – Villeneuve-l'Étang, Marnes-la-Coquette, 28 de setembre 1895)
Louis Pasteur va demostrar que el procés de fermentació és causat pel creixement de microorganismes, i que el creixement de microorganismes en brous de nutrient no és degut a la generació espontània.

Va exposar brous bullits i airejats en vasos que contenien filtres per impedir l'accés a totes les partícules i fins i tot vasos sense cap filtre, admetent aire que passava via un tub llarg i tortuós que no permetria passar la pols de les partícules. Res creixia als brous; per això, va demostrar que els organismes vius que creixien als brous venien de fora, com espores en la pols, i no es generaven pas espontàniament en el brou. Així, Pasteur donava el cop de mort a la teoria de la generació espontània i confirmava la teoria dels gèrmens.

# data[].attributes.body
(12 febrer 1809 fins a 19 abril 1882)
La seva proposta segons la qual totes les espècies de la vida han descendit d’ avantpassats comuns és àmpliament acceptada i considerada un concepte fonamental en la ciència.  En una publicació conjunta amb Alfred Russel Wallace , va introduir la seva teoria científica segons la qual aquest patró de evolució ramificat resultava d’un procés que va anomenar selecció natural , en el qual la lluita per l’existència té un efecte similar a la selecció artificial implicada en la cria selectiva.

# data[].attributes.body
(2 de març de 1894 - 12 d'abril de 1980)
Va formular una teoria sobre l'origen de la vida, que consistia en un desenvolupament una constant de l'evolució química de molècules de carboni. La teoria d'Oparin va ser represa per Stanley Miller, que va posar en pràctica l'experiment que assolia crear matèria orgànica a partir de matèria inorgànica, de manera espontània sota unes condicions que simulaven les de la Terra primitiva.

# data[].attributes.body
El neodarwinisme s'utilitza generalment per descriure qualsevol integració de la teoria de l' evolució de Charles Darwin per selecció natural amb la teoria de la genètica de Gregor Mendel . Es refereix principalment a la teoria evolutiva de 1895 (per a les combinacions de les teories de l’evolució de Darwin i August Weismann ) o 1942 ( "síntesi moderna" ), però pot significar qualsevol nova teoria basada en darwinista i mendeliana, com la teoria evolutiva actual. El terme "neodarwinisme" marca la combinació de selecció natural i genètica , tal com s'ha modificat de manera diferent des que es va proposar per primera vegada.