# data[].attributes.body
- po kapitulaciji Kraljevine Jugoslavije je Ljubljana pripadla fašistični Italiji

- 11. aprila so v mesto vkorakali italijanski vojaki

# data[].attributes.headline
Okupacija Ljubljane z zornega kota okupatorja

# data[].attributes.subject
Okupacija Ljubljane z zornega kota okupatorja

# data[].attributes.body
- domači izdajalci, v prvi vrst RKC i SLS, so pozdravili okupacijo

- prepovedane slovenske politične organizacije, javne ustanove dvojezične, uveden pouk italijanščine, uradniški aparat fašiziran, ustanovljene fašistične organizacije, na nekatera območja naseljevani Italijani, holokavst

- Consulta (Sosvet)

- bela garda

# data[].attributes.body
- velik upor prebivalcev Ljubljane in Slovenije

- 27. aprila dogovorjeno, da se ustanovi organizacija odpora -> Osvobodilna fronta

- danes Dan upora proti okupatorju

- prekinjali telefonske vode, razstreljevali električne daljnovode, minirali mostove, ceste, železniške tire, napadali različne objekte, zažigali avtomobile, po stenah pisali razna gesla, trosili listke, obešali slovenske zastave

# data[].attributes.body
- edini tiskan medij, ki je poročal o tem, kaj se je v resnici dogajalo

- glasilo Osvobodilne fronte

- predhodnik časopisa Delo

# data[].attributes.body
- prav tako nadzorovano

- 34 nadzornih točk

# data[].attributes.body
- policijska ura, racije, streljanja talcev, množične aretacije in pošiljanje v koncentracijska taborišča

- na sestanku italijanskih generalov z Mussolinijem 31. julija 1942 v Gorici, sklenjeno izgnati vse Slovence iz Ljubljanske pokrajine, ter jih nadomestiti z Italijani

# data[].attributes.body
- sklep o podeljevanju nagrad je ljubljanski mestni svet sprejel leta 1938, prve pa so bile podeljene že naslednje leto

- proslava ob obletnici pesnikove smrti je prvič postala vseslovenska po sklepu osvobodilnega gibanja leta 1941

- praznik vseslovanske enotnosti, 7. februarja

- 8. februar se kot praznik slovenske kulture praznuje od leta 1945 naprej

# data[].attributes.body
- zaradi uspešnih sabotaž se je italijanska oblast koncem januarja 1942 odločila obdati mesto z žičnima ovirami

- 23. februarja 1942. so okoli mesta napeljali 33 kilometrov bodeče žice in tako ločili središče od zaledja

- edina prestolnica, ki je bila v času druge svetovne vojne popolnoma obdana s fortifikacijskim sistemom

# data[].attributes.body
- istega dne je izdana še Prepoved izhoda iz mesta Ljubljane

- prehajanje je bilo mogoče le ob predložitvi posebne prepustnice

# data[].attributes.body
- na severu mesta potekala državna meja med Italijo in Nemčijo

- še ena bodeča žica, minska polja, obrambni bunkerji in 10 metrov visoki stražni stolpi

# data[].attributes.body
- niti meje se ni dalo prehajati brez propustnic

- vsi ukrepi so ostali v uporabi tudi, potem ko je Italija septembra 1943 kapitulirala in je oblast v Ljubljani prevzela nacistična Nemčija

# data[].attributes.body
- osvoboditev Ljubljane 9. maja 1945.

- žica je ostala še vse do 26. maja

# data[].attributes.body
Narodna galerija je osrednja slovenska galerija za starejšo umetnost in hrani največjo zbirko likovnih del od visokega srednjega veka do 20. stoletja. Na ogled so še stalna razstava del enega vodilnih evropskih modernističnih slikarjev 20. stoletja, Zorana Mušiča (1909–2005) ter občasne razstave.
V Narodni galeriji je na ogled tudi ena največjih baročnih umetnin Ljubljane, originalni Vodnjak treh Kranjskih rek Francesca Robbe.

# data[].attributes.body
- 32,5 km dolga pot speljana po trasi bodeče žice

- prvi pohod 23. junija 1957.

- s časom so traso uredili, označili njen potek, od poti postavili spominske kamne in spomenike ter zasadili drevesa

# data[].attributes.body
Ljubljana zadnja leta doživlja turistični razcvet, kakršnega si še dve desetletji nazaj nismo predstavljali. Obiskovalci jo skoraj brez izjeme dojemajo kot čudovito mesto, narejeno po meri človeka, ki jim ponuja vrsto izvirnih doživetij. Ljubljana je zeleno, romantično, sproščeno in v trajnostno prihodnost usmerjeno mesto, ki svoj edinstven značaj dolguje dediščini različnih zgodovinskih obdobij ter viziji slovitega arhitekta Jožeta Plečnika. V njej vladata živahna kulturen in ustvarjalen utrip.

# data[].attributes.body
Ljubljana je politično, znanstveno in kulturno središče slovenskega naroda ter z nekaj več kot 288.000 prebivalci hkrati največje mesto v Sloveniji in njen najpomembnejši gospodarski center.
Prebivalci, pa tudi številni obiskovalci pravijo, da je Ljubljana mesto po človekovi meri.
Čeprav se po svoji velikosti uvršča med srednje velika evropska mesta in ohranja privlačno prijaznost manjšega kraja, ima vse, kar premorejo velike prestolnice

# data[].attributes.body
V Ljubljani se staro ljubeznivo prepleta z novim in zdi se, da je zgodovina vseh petih tisočletij, kolikor je stara naselbina na tem mestu, mesto pripravljala za to, da postane državna prestolnica. Posrečilo se ji je ohraniti sledove vseh obdobij bogate zgodovine; zapuščino rimske Emone, nekdanje mestno jedro z renesančnimi, baročnimi in secesijskimi pročelji, okrašenimi portali, romantičnimi mostovi, ki krasijo reko Ljubljanico, vegastimi strehami in s parkom, ki sega globoko v naročje mesta.

# data[].attributes.body
Slikovito Jakopičevo sprehajališče v osrednjem delu parka Tivoli, danes znano tudi po razstavah fotografij velikega formata, ki so na prostem na ogled vse dni v letu, je uredil arhitekt Jože Plečnik.

# data[].attributes.body
Laburus / prastaro mestno božanstvo pri starih Slovanih

Aluviana (lat.) / poplavljajoča reka

Laubach / močvirja

Ljubljena, luba / po Antonu Tomažu Linhartu in vsem ostalim, ki jim je mesto pri srcu

# data[].attributes.body
Tivoli je največji in najlepši ljubljanski park, ki sega v samo središče mesta. Po načrtu, ki ga je leta 1813 pripravil francoski inženir J. Blanchard, je nastal iz parkov, ki sta obdajala grad Podturn ter Cekinov grad. Meri približno 5 km2. Razdeljen je na tri drevorede, nasajene s kostanji. Njegovo ureditev s posameznimi cvetličnimi parterji in zanimivimi drevesi dopolnjujejo številni kipi in več fontan. Območje parka se z vrsto sprehajalnih poti in trim stezo, ob kateri so postavljene naprave za vadbo na prostem, nadaljuje v pobočje Rožnika.

# data[].attributes.body
V Plečnikovi hiši sta na ogled ohranjen arhitektov dom z vso izvirno notranjo in zunanjo opremo ter stalna muzejska razstava.
Njen osrednji del predstavlja arhitektove stvaritve v Ljubljani, kamor se je vrnil leta 1921 po odmevnih dosežkih na Dunaju, kjer se je odlikoval z vrsto pionirskih del moderne arhitekture, ter v Pragi, kjer je med drugim znameniti praški grad preoblikoval v rezidenco predsednika države.

# data[].attributes.body
Glavna tržnica obsega tržnico na prostem (na Vodnikovem in Pogačarjevem trgu), pokrito tržnico med obema trgoma ter Plečnikove pokrite tržnice ob reki Ljubljanici. Ponudbo tržnice dopolnjujejo gostinski lokali in kioski z ulično hrano.

Odprta kuhna
Na Pogačarjevem trgu vsak petek od sredine marca do konca oktobra poteka znamenita tržnica hrane , kjer kuharji slovenskih restavracij v živo pripravljajo raznovrstne jedi z vsega sveta. V primeru slabega vremena Odprta kuhna odpade.

# data[].attributes.body
Zmajski most, ki ga krasijo znameniti kipi zmajev, je najbolj znana podoba Ljubljane.
Most je tudi sicer povsem edinstvena stvaritev. Velja za izjemen tehnični spomenik ter za vrhunsko stvaritev secesijske arhitekture s preloma 19. in 20. stoletja. Zgrajen je bil v letih 1900 in 1901 in je bil prva prava železobetonska konstrukcija v mestu ter eden prvih, pa tudi največjih tovrstnih mostov v tedanji Evropi. Ob svojem odprtju je nosil ime Jubilejni most Franca Jožefa I, namesto kipov zmajev pa so bili sprva predvideni krilati levi. Na njem so prvič v Sloveniji položili asfaltno prevleko. Projekt mostu je izdelal prof. Josef Melan, znameniti projektant železobetonskih mostov in oče teorije statičnega izračuna velikih visečih mostov.

# data[].attributes.body
Osrednji slovenski zgodovinski muzej hrani številne predmete z območja Slovenije, ki sodijo v sam vrh svetovne kulturne dediščine. Med njimi gotovo izstopa 60.000 let stara neandertalčeva piščal iz Divjih Bab.

Muzej domuje v novorenesančni palači v središču Ljubljane, zgrajeni med letoma 1883 in 1885 po načrtih stavbenika Viljema Trea. Zgodovina muzeja sega že v leto 1821, ko je bil ustanovljen kot Deželni muzej za Kranjsko.

# data[].attributes.body
Ljubljanski grad, ki na griču nad mestom stoji že okrog 900 let, je glavna znamenitost Ljubljane. Z grajskega Razglednega stolpa in obzidja se ponujajo najlepši razgledi na mesto. V grajskih prostorih so na ogled muzejska razstava Slovenska zgodovina, Lutkovni muzej ter več zgodovinskih prostorov in postavitev, med njimi Kapela Sv. Jurija, Kaznilnica in Virtualni grad.
Na Gradu, na katerega se lahko pripeljete s tirno vzpenjačo, je na ogled tudi vrsta umetniških razstav. Na njem obratujejo restavraciji Gostilna na gradu in Strelec, grajska kavarna in nočni klub. Grad je prizorišče kulturnih prireditev, dogodkov za vso družino, plesnih večerov ter poletnega kina na prostem Film pod zvezdami.

# data[].attributes.body
Zaradi festivala December v Ljubljani, vključno s Prazničnim sejmom, je strokovna javnost leta 2016 Ljubljano uvrstila med najprivlačnejše destinacije v prazničnem času. (Tourism Review Media – vodilni mednarodni spletni portal, namenjen turističnim delavcem in organizacijam.)

# data[].attributes.body
Tromostovje je kompleks treh mostov v Ljubljani, ki prečkajo reko Ljubljanico na ključni točki mesta ob zavoju reke pod grajskim gričem.
Že zgodaj so v srednjeveški Ljubljani brodili čez Ljubljanico na mestu, kjer reko danes premošča Tromostovje. V listini iz leta 1280 je - prvič po antiki - omenjen leseni "Stari most", ki je bil zaradi poti proti Štajerski in Gorenjski najbolj pomemben prehod čez Ljubljanico. Povezoval je Mestni trg z nasproti ležečim levim bregom. Do mostu je vodila ozka Špitalska ulica (danes Stritarjeva ulica), kasneje poimenovana po dobrodelnem zavodu, ki ga je ustanovila ogrska kraljica Elizabeta in je prvič omenjen leta 1326. Del zavoda je bila ena najstarejših ljubljanskih cerkva, cerkev sv. Elizabete, zgrajena leta 1345. V 16. st. sta v njej pridigala tudi Primož Trubar in Jurij Dalmatin.

# data[].attributes.body
Arhitekt Jože Plečnik (1872-1957) je prehodil dolgo pot od vajenca v mizarski delavnici očeta Andreja, do spoštovanega profesorja na Fakulteti za arhitekturo v Ljubljani ter prejemnika številnih državnih in mednarodnih priznanj. Priznan in cenjen je bil že za časa življenja, njegovo vizionarstvo ter izviren pristop pa še danes navdihujeta strokovnjake in ljubitelje arhitekture po vsem svetu.

# data[].attributes.body
Prešernov trg je eden izmed križiščnih trgov v Ljubljani. Poimenovan je po slovenskem pesniku Francetu Prešernu. Nahaja se nad levim bregom Ljubljanice ob Tromostovju, nasproti srednjeveškega mestnega jedra.

Zaradi svoje lege je Prešernov trg ena najbolj tranzitnih točk v Ljubljani. Nanj se navezujejo naslednje ceste, ulice oz. nabrežja: Cankarjevo, Adamič-Lundrovo, Hribarjevo in Petkovškovo nabrežje, Wolfova, Čopova in Trubarjeva ulica ter Miklošičeva cesta.

Pomemben položaj na trgu zavzema Prešernov spomenik, delo Ivana Zajca in arhitekta Maksa Fabianija. Odkrit je bil 10. septembra 1905.

# data[].attributes.body
Mestna hiša, imenovana tudi Magistrat ali Rotovž, danes sedež Mestne občine Ljubljana, je bila zgrajena v poznem 15. stoletju. Stavbenik je bil Peter Bezlaj. Sedanjo podobo je dobila med letoma 1717 in 1719, ko jo je dozidal ljubljanski stavbenik Gregor Maček st. po načrtih Carla Martinuzzija. Kasneje so stavbo večkrat prezidavali, najbolj temeljito po načrtih Svetozarja Križaja leta 1963.
Pročelje stavbe odraža beneški vpliv. V preddverju sta ohranjena še poznogotska plošča z grbom, ki je ostanek stare stavbe, in kip Herkula z levom iz poznega 17. stoletja, ki je nekoč stal na Herkulovem vodnjaku sredi Starega trga. V arkadah dvorišča je nameščen tudi Narcisov vodnjak, delo Francesca Robbe, ki je sprva stal na gradu Bokalce. Ob stopnišču je spomenik županu Ivanu Hribarju (1851 - 1941).

# data[].attributes.body
V Mestni hiši so na ogled naslednji razstavni prostori: Stekleni atrij, Zgodovinski atrij, Osrednji in Desni atrij. Osnovni namen razstavišč so predstavitve projektov Mestne občine Ljubljana. V njih pa so na ogled tudi umetniške razstave organizirane v okviru mednarodnih in medmestnih sodelovanj ter individualne in skupinske razstave že uveljavljenih ali ljubiteljskih ustvarjalcev.