# data[].attributes.body
https://docs.google.com/forms/d/17yO80XBlplpFLsinqBfRzCRwV71Z9UFuRftuq_muIIc/edit?usp=sharing

# data[].attributes.body
Ispanijos Karalystė – valstybė Europos pietvakariuose, Pirėnų pusiasalyje. Ribojasi su Portugalija vakaruose, Prancūzija bei Andora šiaurėje, su Gibraltaru – pietuose. Ispanija yra supama Viduržemio jūros ir Atlanto vandenyno.

# data[].attributes.body
La Marcha Real („karališkasis maršas“) yra Ispanijos valstybinis himnas. Tai vienas iš nedaugelio pasaulio himnų, neturintis oficialių eilių. Vienas iš seniausių Europos himnų, tačiau jo kilmė nežinoma. Pirmą kartą himno natos išspausdintos 1761 m. vienoje Ispanijos karinių maršų knygoje, kurioje ši melodija įvardinta kaip La Marcha Granadera („grenadierių maršas“), tačiau kompozitorius nenurodytas.

# data[].attributes.body
Ispanijos peseta - buvo oficiali Ispanijos valiuta pradėta naudoti nuo 1869 m., o ją pakeitė 2002 m. įvestas euras.

# data[].attributes.body
Ispanija užima beveik devynis dešimtadalius Pirėnų pusiasalio teritorijos. Pakrantės ilgis – 4872 km. Šiaurės rytuose ši šalis Pirėnų kalnagūbriais ribojasi su Prancūzija ir Andora, pietuose – su Gibraltaru, o vakaruose su Portugalija. Šiaurėje ir pietuose Ispaniją skalauja Atlanto vandenynas, o pietryčiuose – Viduržemio jūra, kurios pakrantė driekiasi 3200 km. Ispanijai priklauso ir du salynai – Kanarų bei Balearų salos.
Geografinių zonu atžvilgiu Ispanija yra:

Vertikalus zoniskumas

Mišrieji ir plačialapių miškai

Kserofitų miškai ir krūmynai

Pusdykumės ir dykumos

Savanos ir retmiškiai

Klimato juostos atžvilgiu:

Vidutinių platumų

Subtropinė

Ątogražų

Vyrauja Viduržemio jūros subtropikų su karštomis sausomis vasaromis ir drėgnomis šiltomis žiemomis didesnėje dalyje. Atlanto jūrinis šiaurėje, subnivalinių pusdykumių ir alpinių pievų kalnuose, atogrąžų (tropinis) Kanarų salose. Drėgnoji (šiaurinė dalis) ir sausoji (vidurinė, pietinė ir pietrytinė dalis) Ispanija; drėgnajai Ispanijai būdingas jūrinis, sausajai – žemyninis klimatas.

# data[].attributes.body
Ispanija turi tris skirtingas klimato zonas, todėl didelėje šalies teritorijoje su aukštais plokščiakalniais ir kalnagūbriais, taip pat dėl Atlanto vandenyno ir Viduržemio jūros įtakos klimatas labai įvairus, ypač žiemą. Drėgniausia šalies vieta – šiaurė, rytinėse ir pietinėse pakrantėse žiemos švelnios, retkarčiais palyja, o vasaros saulėtos ir sausos. Centrinė žemyno dalis patiria didžiausius temperatūros svyravimus, kur žiemą temperatūra nukrinta žemiau nulio, o vasaros ypač karštos ir sausos. Pavasarį ir rudenį užeina lietūs, o vasarą visur karšta, išskyrus kalnų rajonus. Klimatas Ispanijoje labai viliojantis: temperatūra vasarą būna apie 25-30 laipsnių šilumos, rudenį apie 18-22, o žiemą – apie 12 laipsnių šilumos.

# data[].attributes.body
Ispanijos reljefas labai įvairus. Jame dominuoja kalnų sistemos ir aukštikalnių plynaukštės. Kalnai ir plynaukštės užima apie 90 proc. teritorijos. Beveik pusę šalies ploto užima plati, didžiausia Europoje Mesetos plynaukštė (vidutinis aukštis 660 m). Centrinė Kordiljera dalina Mesetą į dvi dalis – šiaurinę ir pietinę. Iš šiaurės Mesetą supa aukšti Kantabrijos kalnai, kurie tęsiasi palei Biskajos įlankos pakrantę 600 km ir atskiria vidinius šalies rajonus nuo jūros poveikio. Kantabrijos kalnai yra didžiausios Ispanijos kalnų sistemos – Pirėnų tęsinys. Jų centrinėje dalyje yra Pikos-de-Europa masyvas, kurio viršūnės siekia iki 2648 m.
Aukščiausias kalnas: Teide (Tenerifės saloje Kanaruose) 3 715 m.
Žemiausia vieta:  (Atlanto vandenyno lygyje) 0 m.
Ilgiausia upė: Tachas (Tajo, dalis) 1 010 km; vandeningiausia: Ebras.
Didžiausias ežeras: Mar Menoro ež. (135 km²)

# data[].attributes.body
Ispanijos gyventojų tankumas yra 91 žm./km² – mažesnis nei daugelio vakarų Europos valstybių. Gyventojai po šalies teritoriją yra pasiskirstę labai netolygiai: išskyrus šalies sostinę Madridą ir jį supantį regioną, daugelis tankiai apgyvendintų teritorijų yra išsidėsčiusios palei krantą.

Ši 2005 m. gyventojų amžiaus piramidė atspindi demografinį sprogimą septintame ir aštuntame dešimtmečiuose bei vėlesnį gimstamumo sumažėjimą: 25-45 metų žmonės sudaro neįprastai didelę visos populiacijos dalį. Per XX amžių Ispanijos gyventojų skaičius padvigubėjo. Tam daugiausiai įtakos turėjo didžiulis demografinis sprogimas septintame ir aštuntame praeito amžiaus dešimtmečiuose.  Taip pat nemažas kiekis gyventojų – 21 % užsieniečių populiacijos – atvykę iš kitų ES šalių. Ypač daug jų yra Viduržemio jūros pakrantėse ir Balearų salose, kur daug europiečių atsikrausto išėję į pensiją arba dirba namuose. Tai daugiausiai anglai, prancūzai, vokiečiai, olandai.
Vidutinė gyvenimo trukmė:
Bendra - 81,5 m. vyrų - 78,5 m.moterų - 84,7 m.

# data[].attributes.body
Ši 2005 m. gyventojų amžiaus piramidė atspindi demografinį sprogimą septintame ir aštuntame dešimtmečiuose bei vėlesnį .

# data[].attributes.body
Ispanų kalba yra gimtoji 89 % gyventojų ir antroji kalba dar 10 % populiacijos. Ji yra oficiali visoje Ispanijoje, bet keletas kalbų tam tikruose regionuose yra paskelbtos oficialiomis kartu su ispanų:

Katalonų kalba yra oficiali Katalonijoje, Balearų salose. Atskiras katalonų kalbos variantas yra oficialus Valensijos regione. Iš viso kataloniškai kalba maždaug 17 % gyventojų ir 9 % ji yra gimtoji.

Baskų kalba yra oficiali Baskų krašte ir Navaroje. Ši kalba yra gimtoji 1 % Ispanijos gyventojų.

Galisų kalba yra oficiali Galisijoje. Galisų kalba yra gimtoji 5 % šalies populiacijos.

Turistų gausiai lankomose teritorijose prie Viduržemio jūros krantų turistai, kitų šalių piliečiai ir turizmo sferos darbuotojai dažnai vartoja anglų ir vokiečių kalbas. Iš viso angliškai susišnekėti gali 27 % gyventojų.

# data[].attributes.body
Nors katalikybė dabar nebeturi oficialaus statuso, ji jau ilgą laiką yra pagrindinė šalies religija. Maždaug 76 % populiacijos laiko save krikščionimis, 4 % yra kitų tikėjimų nariai ir 19 % yra nereligingi. Pasak 2006 m. tyrimo, 54 % tikinčių ispanų į bažnyčią vaikšto retai arba niekada, 15 % apsilanko bažnyčioje kelis kartus per metus, 10 % – kelis kartus per mėnesį ir 19 % – kiekvieną sekmadienį arba kelis kartus per savaitę.

# data[].attributes.body
2003 m. statistikos didžiausi Ispanijos miestai yra:

1. Madridas 3 092 759 tūkst.

2. Barselona 1 621 537 tūkst.

3. Valensija 780 653 tūkst.

4. Sevilija 709 975 tūkst.

5. Saragosa 626 081 tūkst.

6. Malaga 568 305 tūkst.

7. Mursija 391 146 tūkst.

8. Gran Kanarijos las Palmas 377 600 tūkst.

9. Maljorkos Palma 367 277 tūkst.

10. Bilbao 353 567 tūkst.

Ispanijos sostine Madridas, gyvena 3 092 759 tūkst. žmonių.

# data[].attributes.body
Ispanija yra suskirstyta į 50 provincijų, kurios sugrupuotos į 17 autonominių regionų ir 2 autonominius miestus.
Autoniminiai regionai:

Andalūzija

Aragonas

Madrido regionas

Kastilija ir La Manča

Autonominiai miestai:

Melilja

Seuta

Provincijos:

Almerijos provincija (Almerija)

Chaenas

Granada

Huelva

Kadisas

Kordoba

Malaga

Sevilija

Žemėlapyje nurodyti Ispanijos autonominiai regionai.

# data[].attributes.body
Ispanija yra penkta pagal dydį Europos Sąjungos ekonomika ir keturiolikta pasaulio ekonomika pagal perkamosios galios paritetą.Ispanija yra laikoma 23-ia tarp labiausiai išsivysčiusių šalių, tačiau po 2007–2008 m. pasaulio finansų krizės Ispanijos pagrindiniai makroekonominiai rodikliai suprastėjo. XXI a. pirmojo dešimtmečio bumas baigėsi 2008–2012 m. krize, kurios metu apie ketvirtį Ispanijos darbo jėgos liko be darbo.
Svarbiausios ekonomikos šakos yra pramonė (automobilių dalių ir aksesuarų gamyba, audio ir video technika, metalo apdirbimo pramonė, avalynės gamyba, organinė bei neorganinė chemija), turizmas ir žemės ūkis.

# data[].attributes.body
Švietimas Ispanijoje yra nemokamas ir privalomas nuo 6 iki 16 metų. Dabartinė švietimo sistema buvo įvesta Švietimo įsakymu 1990-aisiais.

# data[].attributes.body
Seniausieji Pirėnų pusiasalio gyventojai buvo iberai, kurių vardu pavadintas ir pusiasalis. IX a. m. e. pradžioje, iš dabartinės Prancūzijos, į Pirėnų pusiasalį persikėlė baskų gentys.XI a. pr. m. e. pietinėje Iberijos pakrantėje savo prekybines kolonijas ėmė steigti finikiečiai. Žymiausia jų buvo Gadiras (dabartinio Kadiso vietoje). VIII a. pr. m. e. Viduržemio jūros pakrantėse pusiasalio rytuose įkurtos pirmosios graikų kolonijos (žymiausia jų – Emporion). VI a. pr. m. e. prasidėjo kovos tarp graikų ir kartaginiečių dėl dominavimo Viduržemio jūros vakarinėse pakrantėse
Pilietiniai karai, kurie baigėsi kolonijų pasiskelbimu nepriklausomomis, ir toliau sekino Ispaniją. Kare su JAV 1898 metais Ispanija prarado savo paskutines užjūrio kolonijas – Kubą ir Filipinus.

# data[].attributes.body
Kartachena – uostamiestis pietų Ispanijoje, Mursijos provincijoje, prie Viduržemio jūros. Apylinkėse gausu naudingųjų iškasenų: švino, geležies, vario, cinko, sieros. Eksportuojamos metalo rūdos, alyvuogių aliejus, vynas, džiovinti vaisiai. Importuojama technika, anglis, mediena, žuvis. Pagrindinė miesto pramonės šaka – metalo liejimas ir lydymas. Išvystyta stiklo pramonė.
Miestą supa kalnai. Čia yra viena svarbiausių Ispanijos karinių bazių. Išlikę senovės tvirtovės, kariniai ir laivybos statiniai, miesto sienos, pilis.

# data[].attributes.body
Šiaurėje paplitę Vidurio Europos, viduryje ir pietuose – Viduržemio pajūrio gyvūnai. Reti plėšrūnai rudosios meškos, vilkai, lūšys, miškuose paplitę šernai, lapės,laukinės katės, elniai, taurieji elniai, stirnos. Sausojoje Ispanijoje daug graužikų, nariuotakojų ir roplių – ispaniškųjų kiškių, Alžyro ežių, triušių, gyvačių, skorpionų,gekonų, chameleonų. Daug paukščių rūšių, ypač migruojančių – gegučių, genių, šarkų, kurapkų, flamingų, žiemojančių gervių, gandrų, ančių, žąsų. Tipiški Ispanijos paukščiai mėlynoji šarka ir raudonoji šarka.

# data[].attributes.body
Plačialapiai miškai drėgnojoje Ispanijoje  tipiška žemyninė sausojoje Ispanijoje. Drėgnajai Ispanijai būdingi ąžuolai, liepos, kaštonai, klevai,bukai, topoliai, aukščiau kalnuose – pajūrio pušys, eglės, maumedžiai, per 1 700–1 800 m virš jūros lygio – alpinės pievos. Kartais išskiriama Žalioji Ispanija – šiaurinė pakrantė, būdingas augalijos vešlumas, didelis žolingumas, ir Drėgnoji Ispanija – šiaurės vakarai su plačialapių miškais ir turtingu pomiškiu.

# data[].attributes.body
Ispanija yra antra pagal į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą įtrauktų objektų skaičių (40 objektų). Ispanija garsėja savo įvairiapusiu kultūriniu paveldu, kurį įtakojo daugybė tautų ir asmenybių. Ispanijos kultūros ištakos yra iberų, lotynų, vestgotų, Romos katalikų, graikų, kartaginiečių ir islamo kultūrose. Tautinis Ispanijos kultūros savitumas buvo formuojamas tarp centrinės Ispanijos ir kitų provincijų tvyrančios įtampos.

# data[].attributes.body
Čia gyvenantys žmonės turi įgimtą gebėjimą bendrauti ir džiaugtis gyvenimu. Laikas čia lankstus, vietos gyventojai puikiai derina savo darbą su laisvalaikiu, visuomeniniu gyvenimu. Diena Ispanijoje ilga, net ir po vidurnakčio miestų gatvėse verda gyvenimas. Po darbo dienos ispanai kiekvieną vakarą bendrauja tarpusavyje, jie mėgsta vaikščioti vakarais gatvėmis, sėdėti kompanijomis ir šnekėtis.

Viena iš pagrindinių Ispanijos tradicijų - tai korida (bulių kautynės). Tai sakralinis ritualas, kurio metu vyrai arenoje kovoja su specialiai išaugintais gyvuliais.

Antroji tradicija ispaniškasis flamenko. Tai ne tik šokis, o įtaigiai ir meniškai išreikštas gyvenimo džiaugsmas, aistra bei liūdesys.