# data[].attributes.body
Analyse af ‘Fødsel’ (Under vejr med mig selv, s. 10-11)

Form:

10 strofer

varieret med antal af vers

Indhold:

Det er et lyrisk ‘jeg’, som taler.

Man befinder sig i et reelt rum, eftersom at digtet beskriver en fase som alle oplever, nemlig fødsel.

Selve temaet er fødsel og barnets møde og opfattelse af sig selv i den nye verden.

Sprog og stilfigurer:

Han benytter sig af metaforer for at skabe en følelse hos læseren, som de kan genkende; Fx da han siger, at han er selvstændig, som en “lille trækfugl” (strofe 4)

Fortolkning:

Litteraturhistorisk kontekst:

Digtet har visse kendetegn fra 2. fase modernismen; Han afspejler bl.a. hvordan at verden er imod ham, ved at påpege at de lægger en ølflaske ned i vuggen hos barnet og dermed tager den “snigende vej”, ift. at aflive ham.

Han bruger “navlestrengen” som en metafor, der er med til at beskrive at han nu er brudt fri. Det bliver karakteristisk for 2.fase, idet han her udtrykker at han er opsøgende og nu på en eller anden måde står på egne ben. Han siger også senere “Nu er jeg helt selvstændig” → det viser en konfrontation med virkeligheden.

Han bruger eksemplet med trækfuglen til at beskrive en form for frihed

# data[].attributes.body
”Til Robert Jacobsen” side 45.

Form:

·       11 strofer af 4 vers

·       Start med samme slut: kronologi imellem start og slut.

·       Ingen rim

Typografi: en historie

Indhold:

·       Hvem: Det er Klaus Rifbjerg selv, der fortæller til kunstneren Robert Jacobsen.

·       Hvor: vi befinder os ved Kastrup Havn = ude.

·       Hvad: Jacobsens kunst – skrotkunst – minder Rifbjerg om en gang han onanerede på en skrotplads.

·       Problemstilling: Rifbjergs holdning til kunst er at det bare skal ….

# data[].attributes.headline
Amanda og Isabella:               Lyrikanalyse.                                                        En lyrikanalyse kan angribes via nedenstående ’redskaber’.    Rækkefølgen er ikke nødvendigvis som denne, ligesom der kan tilføjes flere elementer – afhængig af genre, periode, forfatter mv.                                                  Form: 6 strofer, ingen rim 	                 Typografi: Digtets opsætning                Indhold: Der er et lyrisk ‘jeg’Vi befinder os i en dobbelt verden: På tømmerpladsen ved plankeværket på Fussingsvej samt den utrygge verden, på den anden side af plankeværket. Derved er vi både i det reelle og det fiktive rum. Den fiktive verden er noget de selv skaber. HVAD er der på færde: materialismens trussel mod den trygge verden, og den naive tilgang man havde til verden man som barn, uden revolverkugle, en pil i ryggen og den kommende chokbehandling.  Sprog og stilfigurer:Rifbjerg danner en antitese mellem en verden af “tryghed i hulrum mellem træ” og en verden af utryghed med “søm gennem fødderne”. Rifbjerg sammenligner verdenen af tryghed med sin barndom hvor ham og andre børn.  Sproget i strofe 2 og 3 er overvejende idyllisk, da vi her befinder os i jeg’ets trygge verden. I strofe 5 og 6 beskrives ubehagelige scenarier “Bagholdsdøden”, “faldet fra stabelklippen” ”“pil i ryggen” “chokbehandling”.    Fortolkning:Han stiller kontraster op imod hinanden og skaber en “dobbelt verden”Vi har den trygge verden i hulrummet mellem træerne og det utrygge, altså søm gennem fødderne.   Litteraturhistorisk kontekst: Klaus Rifbjerg ville gerne anklage menneskets fremmedgørelse i den verden, der dirigeres af maskiner, systemer, militære og civile trusler. Desuden har man meget fokus på barndommen, og han har tæt forbindelse med barndomsegn ringen og kroppen.                    	Et bemærkelsesværdigt tema, som Klaus tit skriver om, og som desuden fremkommer tydeligt i dette digt er krigen, primært 2. Verdenskrig, som den opleves af det barn, der fornemmer alt, men endnu ikke forstår.

# data[].attributes.subject
Amanda og Isabella:               Lyrikanalyse.                                                        En lyrikanalyse kan angribes via nedenstående ’redskaber’.    Rækkefølgen er ikke nødvendigvis som denne, ligesom der kan tilføjes flere elementer – afhængig af genre, periode, forfatter mv.                                                  Form: 6 strofer, ingen rim 	                 Typografi: Digtets opsætning                Indhold: Der er et lyrisk ‘jeg’Vi befinder os i en dobbelt verden: På tømmerpladsen ved plankeværket på Fussingsvej samt den utrygge verden, på den anden side af plankeværket. Derved er vi både i det reelle og det fiktive rum. Den fiktive verden er noget de selv skaber. HVAD er der på færde: materialismens trussel mod den trygge verden, og den naive tilgang man havde til verden man som barn, uden revolverkugle, en pil i ryggen og den kommende chokbehandling.  Sprog og stilfigurer:Rifbjerg danner en antitese mellem en verden af “tryghed i hulrum mellem træ” og en verden af utryghed med “søm gennem fødderne”. Rifbjerg sammenligner verdenen af tryghed med sin barndom hvor ham og andre børn.  Sproget i strofe 2 og 3 er overvejende idyllisk, da vi her befinder os i jeg’ets trygge verden. I strofe 5 og 6 beskrives ubehagelige scenarier “Bagholdsdøden”, “faldet fra stabelklippen” ”“pil i ryggen” “chokbehandling”.    Fortolkning:Han stiller kontraster op imod hinanden og skaber en “dobbelt verden”Vi har den trygge verden i hulrummet mellem træerne og det utrygge, altså søm gennem fødderne.   Litteraturhistorisk kontekst: Klaus Rifbjerg ville gerne anklage menneskets fremmedgørelse i den verden, der dirigeres af maskiner, systemer, militære og civile trusler. Desuden har man meget fokus på barndommen, og han har tæt forbindelse med barndomsegn ringen og kroppen.                    	Et bemærkelsesværdigt tema, som Klaus tit skriver om, og som desuden fremkommer tydeligt i dette digt er krigen, primært 2. Verdenskrig, som den opleves af det barn, der fornemmer alt, men endnu ikke forstår.

# data[].attributes.body
Klaus Rifbjerg – ”Under vejr med mig selv”

Nygift

Form:

Hvor mange strofer, vers?

9 strofer, men ingen sammenhæng i versene, da der er forskellige antal i stroferne.

Digtet er meget narrativt, da det er mere end fortælling end lyrik.

Indhold:

HVEM taler – et lyrisk jeg?

Digtet fortælles af et lyrisk jeg.

HVOR befinder vi os – inde, ude, reelt eller fiktivt rum?

Vi befinder os ude på indkøb, hvor fortælleren ind imellem sanser idealbilledet i hans fiktive rum, men vender igen tilbage til det reelle rum.

HVAD er der på færde – tema, problemstilling?
Fortælleren er lige blevet gift

Sprog og stilfigurer:

Digtet indeholder både metaforer, ”Nygifte næser”, billedsprog, ”Blomster vokser frem af haaret paa damen”, og sammenligninger ”naar du, najade”.

Ironi: Der forekommer ironi, og refleksion ”Hvad er et hjem uden trykkoger?”

# data[].attributes.body
Bedsteforældre

Form:

4 strofer, 1. 6 vers, 2. 4 vers, 3. 7 vers, 4. 5 vers.

Ingen rimstruktur. Digtet er episk og kan betegnes som knækprosa.

Indhold/fortolkning:

Hvem: Klaus Rifbjerg er i dette digt stadig et lille barn som ikke kan gå eller tale endnu.

Hvor: Rifbjerg befinder sig hjemme hos sine bedsteforældre, højst sandsynligt den første gang, at han besøger dem.

Hvad: De gennemgående temaer i digtet “Bedsteforældre” er tryghed og uskyldighed. Rifbjerg føler sig tryg hjemme hos sine bedsteforældre, og det er her, at han har et fast holdepunkt i sit liv, som han altid kan vende tilbage til. “Det er en evig fødselsdag og juleaften” (s. 12). Sammenligner man med romantismen, fremstår bedsteforældrenes hjem som naturen - det er rent, uskyldigt og godt. I det stadie han stadig er i, fremstår han som værende ren og uskyldig. Han ved ikke, hvad fremtiden bringer. “Jeg er en lille aktie” (s. 13).

Sprog og stilfigurer:

Metaforer:

“Saa skinner I paa mig som julestjerner” (strofe 1, l. 6)

Positivt ordvalg - fine, duer, blide,

Billedsprog:

“I svæver over mig som store kloder” (strofe 1, l. 1).

Litteraturhistorisk kontekst:

Fase 2 - konfrontationsdigtning. Sammenligning med det materielle - “Jeg er en lille aktie” (strofe 4, l. 1). Det er karakteristisk for Rifbjerg at skrive om barndomserindringer samt kroppen - ses tydeligt i dette digt.

# data[].attributes.body
Under vejr med mig selv
Tømmermænd:

Form:
- 8 strofer med 4-5 vers i hver

Indhold:
- Vi har et lyrisk jeg "Var det mig? Nej, det var mig der bed Kirsten i armen"
- Den foregår inde hvor han ligger i sin seng og har tømmermænd, han går ud på badeværelset og drikker noget vand? Og ligger i sin seng igen.
- Jeget har tømmermænd

# data[].attributes.body
De skød en stikker
Form: En lang strofe, ingen rim og rytme, ingen struktur. Følger en episode, med flashbacks.

Typografi: ingen rytme eller rim, står ud i et uden system.

Indhold:  Rifbjerg læser om et skyderi på Rodosvej og begynder at tænke på tidligere oplevelser på Rodosvej, i stedet for skyderiet.

Fortolkning:

# data[].attributes.body
Digt - Venteværelse (s.25)
Form: 5 strofer af forskellige verselængder. Ingen rytme eller rim.

Typografi: Ingen rim, forskellige verselængder, intet system.

Indhold:
Rifbjerg sidder i et venteværelse, højst sandsynligt hos lægen (strofe 3, vers 5) Han iagttager rummet og verden omkring sig, og gør sig tanker om de elementer han ser (strofe 2 og 3) Umiddelbart er der ikke noget baggrund for digtet og det er mest bare en tankestrøm.

# data[].attributes.headline
Finland og Jonas - Kanariefuglsen begravelse

# data[].attributes.subject
Finland og Jonas - Kanariefuglsen begravelse

# data[].attributes.body
Form 8 strofer med varierende længde vers.

typografi: kronologisk, intet system i strofelængderne. kaotisk

Indhold: Lyrisk jeg - forfatteren som barn, han ser tilbage til hans barndom og hvordan han var interesseret i at finde ud af hvordan ting fungerede. Vi befinder os i et reelt rum, da det virker som en rigtig historie forfatteren fortæller os.
Temaerne i digtet er barndom og nysgerrighed
Problemstillingen er at børn tænker ikke over, hvad der er normale grænser. Det er ikke normalt at begrave en fugl for 8 dage senere at grave den op igen.

Sprog og stilfigurer:

Fortolkning: Et barns subjektive tilgang til livet og døden, et barns nysgerrighed

# data[].attributes.headline
Rasmus og Benjamin - Vorherre fra Fælleden fra Amager digte

# data[].attributes.subject
Rasmus og Benjamin - Vorherre fra Fælleden fra Amager digte

# data[].attributes.body
Form og typografi: 13 Strofer a la 4 vers. Kronologisk digt, der fremgiver forskellige scenarier i hver strofe.

Fase:  Klaus Rifbjerg tingsliggør det hellige. Eksempelvis strofe 7, hvor han skriver "han hænger der som en abe med armene spredt. Så kommer en officiant brølende og han er væk." Her håner han nærmest kristendommen, hvor han skaber metaforer for Jesus på korset. Dette gør, at digtet hører til i fase 2, konfrontationsfasen. Havde det eksempelvis tilhørt fase 1, Hereticafasen, så havde digtet ikke været så tingsliggørende overfor det hellige. Denne materialistiske brug af ord for at tingsliggøre det hellige gør netop, at digtet tilhører fase 2. Men Klaus Rifbjerg nemlig skubber det hellige på afstand, så han kan se det udefra, og dernæst går han i clinch med det efter at have set det udefra. Dette gør, at han kan minimere det og være det modsatte af idyllisk.

Fortolkning: Tingsliggørelse  af Vorherre.

# data[].attributes.headline
Børnehave - Under vejr med mig selv, af Iben og Ida

# data[].attributes.subject
Børnehave - Under vejr med mig selv, af Iben og Ida

# data[].attributes.body
Form: 8 strofer - mængden af vers varierer.
Beskriver kronologisk en hverdag i en børnehave.
Der er ingen rimstruktur idet der ingen rim er.

Typografi: Lange og korte vers på skift - intet system.

Indhold: Jeg-fortæller.
Vi befinder os i et børnehave-miljø. Altså i et reelt rum.
Temaet er hvordan børnehaven sætter sit præg på et barn.

Sprog og stilfigurer: Metafor - "forkælede vantehænder"
Sammenligning - " ... mindet om den lykkelige snot der svingede fra din næse rytmisk for hvert aandedrag som gyngen under et kunstfærdigt Schweizerur."

Fortolkning:

Fase:

# data[].attributes.body
Amager digte: Advarslerne:
Form: 3 strofer, med forskellige antal vers. Ikke nogen struktur og flere steder er der gjort brug af versaler. Igen rim eller rytme.

Typografi: Versaler, tal og kursiv. Alt efter om det er husnumre, noget der bliver råbt eller noget der står på skilte.

Indhold: Meget subjektiv og objektiv på samme tid. Forskellige advarsler der bliver råbt(versaler) fra hus til hus. Men der virker til at der er en der observerer situationen. Vi befinder os på Amager uden for en osteforretning, som har husnummer 205, ved siden af 203 og 207 (et reelt rum).
Osteforretningen lugter