# data[].attributes.body
Christina Hesselholdt er født d. 19. december 1962.
Forfatterskolen i 1990, og har undervist samme sted lige siden.
Hun er en af hovednavne indenfor dansk 90ér-minimalisme.
Hesselholdt har modtaget flere priser, blandt andet Beatrice prisen (2007) og Jytte Borberg-prisen (2007)

# data[].attributes.body
Christina Hesselholdt forholder sig så ledes til hovedstolen, at hun sagtens kan forstå mening i at skrive udfra egen personlige oplevelser og man understøtter historier på hvad man selv kan relatere til. Det gør altså IKKE noget at man giver lidt ud af sig selv.

# data[].attributes.body
Julie er født i 1984 på Frederiksberg.
Julie har skrevet siden hun var 16 år, og vidste ikke det lige var lyrik, som hun interesserede sig for. Det er primært digte, som hun skriver, og hun har lige skrevet en digtsamling "Hjem er en retning" - den udkom i september 2011.

# data[].attributes.body
Jan Guillou er født d. 17 januar 1944. Has er en svensk forfatter og journalist.  Han skriver i genren selvbiologi og har skrevet romanen ondskab.

# data[].attributes.body
Jan Guillou giver noget ud af sig selv. Det kan man blandt andet se ved hans roman "ondskab", da det er baseret på egne erfaringer.

# data[].attributes.body
Per Højholt Jørgensen var en dansk digter som blev født d. 22 juli 1928 og døde d. 15. oktober. Han var oprindeligt uddannet som bibliotekar. I 1949 udkom hans digtsamling Hesten og Solen som var inspireret af miljøet omkring Heretica.
Han debuterede som 20-årig i 1948 med digtkredsen “De nøgne” i det litterære tidsskrift Heretica

# data[].attributes.body
Per Højholdt mener ikke at man skal gøre brug af Hovedstolen da han mener at man så deler for meget ud af sig selv. Han mener at noget som skal forblive privat, gøres offentligt.

# data[].attributes.body
Erling er født i 1956 og er både dramatiker og forfatter. Han er født i Gram, som ligger i Sønderjylland, og en stor del af hans forfatterskab tager udgangspunkt i egen barndom og sin egen egn i Danmark.

# data[].attributes.body
Erling benytter sig rigeligt af hovedstolen. Det kan man blandt andet se ved hans roman "Kunsten at græde i kor" som primært er baseret på hans egen barndom. Han deler den samme holdning som Christina Hesselholdt.

# data[].attributes.body
Julie Sten- Knudsen skriver mange digte og hvis man hvis man bruger den biograftiske analyse metode, så kan man fortolke at hun bruger hovedstolen ved at skrive på egne tanker og følelser.

# data[].attributes.body
Der er en større forskel på bogen "onskab" og filmen, da man vælger at dramatisere film mere for, at give den bedste mulige film for seerne. Dermed er der meget dobbeltkontrakt, da man dramatisere meget, hvor det så bliver fiktivt, men det er overordnet samme budskab, men der sker nogen ændringer for at sælge.

# data[].attributes.body
Christina Hesselholdt forholder sig til dobbeltkontrakt, da hun kun kan huske små billeder fra sin barndom. Dette gør, at hun fletter sine billeder sammen og skaber sit eget. For læseren bliver det altså svært at vurdere hvad der er fiktion og hvad der er rigtigt.

# data[].attributes.body
Per Højholdt gør f.eks. brug af dobbeltkontrakt i hans tekst "Imago. En selvbiografi". Det vil vi mene da selve historien virker lidt uvirkelig og underlig.

# data[].attributes.body
Et digt er et følelsesmæssig udbryd og derfor kan der være en hvis dobbeltkontrakt i forhold til noget hun har oplevet i hendes liv. Når man læser hendes digt, læser vi det biografisk.

# data[].attributes.body
Erling siger at 80 pct. af "Kunsten at græde i kor" er baseret på egne historie, hvor de sidste 20 pct. er fiktivt. Dette giver at godt indblik i den dobbeltkontrakt, som er i historien, da man er opmærksomhed på pct. forholdene mellem eringdinger og det fiktive.