# data[].attributes.body
Den tydeligste forskjellen mellom en mer tradisjonell litteraturundervisning og inn i teksten- formidling er nok at læreren i større grad legger til rette for at hver enkelt elev kan være aktiv og bidra i klassens arbeid fram til en større forståelse, en tolkning av den litterære teksten. Tønnesen, E.S. s. 348

Skal lesninga av litterære tekstar på skulen fyrst og fremst dyrke fram og ta vare på den enekelte eleven si eiga oppleving? Eller er målet at litterær lesing skal være ein fagleg kompetanse der elevane lærer analyse og fagspråk?  Solbu, K. R og Hove J.O. s. 302

Det er viktig at elevene ikke tvinges til å finne lærerens spor, men at lærer og elever sammen kan finne spor i teksten. Skarohamar, A.K. s.260

Når elevene snakker om litterære tekster i grupper, snakker de tett på egne liv. Rødnes, A.K. s. 6

# data[].attributes.body
Skardhamar (2011):
''Han (læreren) skal ikke lage spørrebok eller drive flisespikkeri, men vise vei til å komme inn i nye rom, hjelpe elevene til å åpne dører selv, og gi dem nøkler - små nøkler til store rom'' (s.86).

Solbu & Hove (2017):
''Vi vil hevde at norsklæraren si utfordring ligg i det å balansere desse to ytterpunkta (det sanselege og konkrete)'' (s.23).

Tønnesen (2007):
''Å gå i dialog med elevene innebærer alltid reell verdsetting av deres refleksjon og innspill. Det handler om å ta deres opplevelse og forståelse av litteraturen på alvor, og derved åpne opp for elevenes videre tenking og tolkingsarbeid'' (s.54).

Rødnes (2014):
''Elevene må altså mestre det å forholde seg til de tekstene de leser, på ulike måter, og de må omtale dem på ulike måter; de må utvikle det som kan betegnes som ''textrörlighet'' (s.13).

# data[].attributes.body
Rødnes:
"Molloy foreslår en endring i retning av at litteraturarbeidet ikke bare skal handle om at elevene skal lære seg noe om litteratur, men også at lærerne skal lære seg noe om elevene og deres spørsmål"

Solbu & Hove:
"(..)vi må også utvikle den litterære kompetansen i retning av det å innarbeide eit fagspråk og det å kunne komme opp med adekvate tolkningar, elles vil norsk bli eit fag der det meste kan vere lov"

Skardhamar:
"På spørsmål om hva som kunne være fordelen ved å samtale, svarte mange elever at de forsto bedre hvis de snakket sammen. De fikk hjelp til å oppdage noe de ikke hadde sett selv eller ikke hadde forstått"

Tønnesen:
"I tillegg til å være åpne, kjennetegnes også autentiske spørsmål ved at læreren ikke har det ene, korrekte svaret. Den autentiske samtalesituasjonen er preget av at man spør fordi man ikke vet

# data[].attributes.headline
: "Bjørkeng legger vekt på refleksjonsspørsmål i den litterære samtalen og at samtalen må være styrt av læreren."

# data[].attributes.subject
: "Bjørkeng legger vekt på refleksjonsspørsmål i den litterære samtalen og at samtalen må være styrt av læreren."

# data[].attributes.body
Solbu & Hove: "Vi har studert litteraturvitskap og vore med i litterære tidsskrift, og slik sett fått opplæring i "den gode smak"."

Tønnesen: "Ved å formulere sine ønsker blir de mer bevisste om sin egen identitet som lesere"

Rødnes: "Molloy foreslår en endring i retning av at
litteraturarbeidet ikke bare skal handle om at elevene skal lære seg noe om
litteratur, men også at lærerne skal lære seg noe om elevene og deres spørsmål. "

# data[].attributes.body
Rødnes(2014): "Lærerne er skeptiske til begrepsbaserte, faglige tilnærminger til
litteraturen, og de har en uklar forståelse av hva litterær kompetanse er."

Skardhamar (2011): "Elever har like stort behov for en god trener i litteraturarbeid som fotballspillere eller skøyteløpere har i sine idrettesgrener."

Solbu og Hove (2017): "Vi vil  hevde at norsklæraren si utfordring ligg i det å balansere desse to ytterpunkta. Det sanselege, assosiative og kjenslemessige er viktige føresetnader for litterær lesing[...] Men vi må også utvikle den litterære kompetansen i retning av det å innarbeide eit fagspråk og det å kunne komme opp med adekvate tolkningar, ellles vil norsk bli eit fag der det meste kan vere lov."

Tønnessen (2007): "Litteratursamtalen fungerer best når den har karakter av reell invitasjon til utveksling av synspunkter. Aiden Chambers påpeker at skal den enkelte elev kunne delta og utvikle seg gjennom samtalen, er det viktig at elevene får fortelle alt de har på hjertet"

# data[].attributes.body
«En forutsetning for norskundervisningens litterære samtale er at læreren kan mer om litteraturen enn elevene, har bedre oversikt over stoffet og har analysert teksten på forhånd.» (s. 253)

Solbu & Hove (2017):

«Tekstleg literacy går ut på det å kunne skape meining av tekstar, det å resonnere seg fram til kva dei handlar om og kva omfang meininga i teksten kan ha.» (s. 307)

Tønnessen (2007):

«En særlig utfordring er det å finne gode bøker til de svakeste og minst motiverte leserne.» (s. 329)

Rødnes (2014):

«De elevene som leser mye populærlitteratur [...] husker en del av skolelitteraturen, men de forholder seg til den som populærlitteratur.» (s. 4)

# data[].attributes.body
Skardhamar (2011):
"Ingenmannsland finnes ikke, det gjelder å orientere seg og vite hvor en styrer også i litteraturen."

Solbu & Hove (2017):
"At det er mogleg å jobbe så fysisk med eit dikt, er ikkje noko elevane "veit". Dersom læraren altså er eit førebilete og viser dei sine eigne versjonar av dikt, komplett med spørjeteikn og drodlingar, ser dei korleis det kan gjerast."

Tønnesen (2007):
"Skal samtalen om litteratur få innhold og kunne utdypes, må den være preget av at de som samtaler med hverandre, møter hverandres replikker og innspill med respekt for ulik oppfatning av teksten."

Rødnes (2014):
"Et nærmere fokus på hvordan elever snakker om litteratur, kan gi et klarere bilde av elevers utvikling av tekstforståelse; ved å følge elevers samtaler om tekster, ser man hvordan de litterære resonnementene folder seg ut."

# data[].attributes.body
Skarðhamar, A.-K. (2011)

"Teknisk leseferdighet, å oppfatte ord og setninger eller beherske skumlesningsmetode, er en nødvendig forutsetning, men ikke tilstrekkelig for å kunne lese og forstå skjønnlitterære tekster".

Solbu, K. R. & Hove, J. O. (2017)

"... Fordi vi tenkjer at det er eit godt dikt. Det passar inn i den litterære smaken vår. Og idet vi seier noko slikt, må vi tenkje oss litt om".

Tønnessen, E. S. (2007)

"Det er en stor forskjell på å bli pålagt å lese en bok i forhold til å lese en bok som en selv har fått velge. Men skal elevene velge, må de vite hva de er ute etter, og de må ha noe å velge mellom".

Rødnes, K. A. (2014) (nettartikkel)

"Dette må kunne forstås som at elevene trenger kunnskap om sjangrene de skal forholde seg til. Det er vanskelig å se at slik kunnskap skal kunne utvikles uten en mer analytisk tilnærming, med bruk av et språk som ikke bare er intuitivt og erfaringsbasert, men heller fagspesifikt og tekstnært. Nettopp dette behovet for et fag- og metaspråk peker Sylvi Penne (2006; se omtale ovenfor) på, og formulerer det slik at ”elevene har behov for å lære noe hverdagsspråket ikke gir dem innsikt i”. ".

# data[].attributes.body
Rødnes (2014)
"Hvis vi kobler dette (tilrettelagte læringsaktiviteter) til litteraturarbeid, kan vi si at det er viktig at erfaringsbaserte innganger settes i dialog med analytiske perspektiver."

Solbu & Hove (2017)
"Tenk om vi mister all respekt og avslører oss som inkompetente? [....] Elevene ser og høyrer korleis strategiane og teknikkane vi har skrive om tidlegare, kan bli brukt på ein praktisk måte." (Solbu & Hove om "Pants-down reading")

Skardhamar (2011)
"Det er viktig at elevene ikke tvinges til å finne lærerens spor, men at lærer og elever sammen kan finne spor i teksten. Læreren er med som kjentmann og jaktleder."

Tønnesen (2007)
"Det er helt i orden å være uenig med andre elever og læreren. Elevene må gjerne skilles i velbegrunnet uenighet etter å ha arbeidet med en tekst."
(Klassesamtalen om litteratur)

# data[].attributes.body
"Hvis vi kobler dette (tilrettelagte læringsaktiviteter) til litteraturarbeid, kan vi si at det er viktig at erfaringsbaserte innganger settes i dialog med analytiske perspektiver."

# data[].attributes.body
- "Sigrid Undset formulerte det slik: "Ti sed og skikk forandres meget, alt som tidene lider, og menneskenes tro forandres og de tenker annerledes om mange ting. Men menneskenes hjerter forandres aldeles intet i alle dager" (Undset 1915)." (Skardhamar, 2011, s. 259).

- "Den filosofiske hermeneutikken er slik sett noko meir enn ein streng tekstteori, for tolkning blir sett på som eit eksistensiale: Vi slepp aldri unna det, vi er alltid tolkning." (Selbu og Hove, 2017, s. 318)

- "Aidan Chambers skriver i "Böcker innom oss" (Norstedt 1993) om hvordan vi leser litteratur med hele oss, med våre livserfaringer og våre leseerfaringer." (Tønnesen, 2007, s. 348)

- "Litteraturforståelsen, sier Hvistendahl, utvikles i spenningsforholdet mellom
fastholdelse, endring og nyskaping." (Rødnes, 2014, s. 5)

# data[].attributes.body
«Hvis målet er å skape reflekterte lesere med stadig dypere forståelse for ulike sider ved tekstene, må elevene få anledning til å kommunisere med læreren og hverandre om det de har lest.» (Tønnesen, 2007, s.39-40)

«I intervjuer med elever fremkommer det at mange av elevene opplevde gruppesamtaler som det mest interessante ved litteraturarbeidet, blant annet fordi de oppfatter det de har lest forskjellig, og de er nyskjerrig på å høre hva de andre mener. Elevene bruker samtalene til å få klarhet i det som er uklart, og gjennom økt forståelse for innholdet, oppleves boka som bedre.» (Rødnes, 2013, s.5-6)

# data[].attributes.body
Skardhamar
"Litteraturforståelse krever oppmerksom lesning, lydhørehet overfor nyansene i teksten og kjennskap til byggesteinene i ulike litterære sjangre."

Solbu og Hove
" Vi kan teikne diktet.(...) Den teoretiske tanken bak dette med å teinke diktet er likevel meir avansert enn ein kanskje fyrst skulle tru. Den kan nemleg tydeleggjere omgrepsparet motiv/tema på ein visuell måte."

Tønnesen
"Lesingen blomstrer aller rikest der elever og lærere utveksler leseerfaringer og inspirerer hverandre til å ta fatt på nye utfordringer i bøkenes verden."

Rødnes
"Det å legge til rette for både personlige og analytiske lesninger kan ivaretas i arbeidet med litteratur, krever grundige forberedelser av læreren."

# data[].attributes.body
Skardhamar:
"Det er viktig at elevene ikke tvinges til å finne lærerens spor, men at lærer og elever sammen kan finne spor i teksten."

Solbu & Hove:
"Skal lesinga av litterære tekstar på skulen fyrst og fremst dyrke fram og ta vare på den enkelte eleven si eiga oppleving? Eller er målet at litterær lesing skal vere ein fagleg kompetanse der elevane lærer analyse og fagspråk?"

Tønnesen:
"Det er forskjell på å bli pålagt å lese en bok i forhold til å lese en bok som en selv har fått velge."

Rødnes:
"Nettopp dette behovet for et fag- og metaspråk peker Syvli Penne (2006) på, og formulerer det slik at <<elevene har behov for å lære noe hverdagsspråket ikke gir dem innsikt i>>".

# data[].attributes.body
"Elevene har like stort behov for en god trener i litteraturarbeid som fotballspillere eller skøyteløpere har i sine idrettsgrener"

- A.K. Skarðhamar (2011)

"Veldig mange elevar har ikkje innsett det fruktbare forholdet mellom hjerne, tekst og blyant. Det må vi som lærarar vise dei, og vi må vise dei ofte."

- K.R. Solbu & J.O. Hove (2017)

"Skal samtalen om litteratur få innhold og kunne utdypes, må den være preget av at de som samtaler med hverandre, møter hverandres replikker og innspill med respekt for ulik oppfatning av teksten."

- E.S. Tønnessen (2007)

"Elevene må altså [...] utvikle kunnskap om språkformer og teksttyper for å kunne forholde seg til tekster på måter som lar dem strekke tekstforståelsen ut over den hverdagslige sfæren."

- K.A. Rødnes (2014)

# data[].attributes.body
Skardhamar:
"Den som vil bli en oppmerksom leser, må samle detaljene og tolke meningen i ordene, studere de fiktive personenes atferd og replikker, trenge gjennom overflaten og forstå hvorfor personene handler og taler som de gjør."

Solbu & Hove:
"Dikt på papir, og blyanten eller pennen er den litterært kompetente diktleseren sin beste kompanjong."

Tønnesen:
"Å finne rett bok til rett leser er en av litteraturlærerens viktigste oppgaver".

Rødnes:
"I intervjuer med elever framkommer det at mange av elevene
opplevde gruppesamtaler som det mest interessante ved litteraturarbeidet, blant
annet fordi de oppfatter det de har lest forskjellig, og de er nysgjerrige på å høre hva de andre mener. Elevene bruker samtalene til å få klarhet i det som er uklart, og gjennom økt forståelse for innholdet, oppleves boka som bedre."

# data[].attributes.body
Rødnes 2014:
"Det å legge til rette for at både personlige og analytiske lesninger kan ivaretas i arbeidet med litteratur, krever grundige forberedelser av læreren."

Skardhamar 2011:
"Gjennom lesning av skjønnlitterære tekster kan elever utvikle innsikt og forståelse"

Solbu & Hove 2017:
"At det er mogleg å jobbe så fysisk med eit dikt, er ikkje noko elevane vet."

Tønnesen 2007:
"(...) sakprosa i alle sjangere er oftest flerstemmig og har store overraskelser å by på hvis vi pusser brillene."

# data[].attributes.body
Rødnes 2014:
"Å lede elevene mot analytisk tilnærming til tekstene, handler om å undersøke hvor- for teksten gir bestemte opplevelser, og om å stille spørsmål som kan gi elevene retning i dette arbeidet." (s.13)

Skardhamar 2011:
"... Teksten skal gi gjenklang i leserens bryst." (s.78)

Solbu & Hove (2017)
"Vi må lese diktet ein gong til, to gonger til, kanskje tre gonger, og det må vi gjere med pennen i handa." (s.29)

Tønnesen (2007)
"Den felles litterastursamtalen skal ikke være en kontrolløvelse." (s.52)

# data[].attributes.body
Skardhamar:
"Han (læraren) skal varsomt og umerkelig drive sitt forløsende jordmorarbeid, stille sokratiske spørsmål og for all del ikke ødelegge den opplevelsen elevene allerede har fått." (s. 260 i kompendiet)

Tønnesen:
"Å finne rett bok til hver leser er en av litteraturlærerens viktigste oppgaver." (s. 327 i kompendiet)

Rødnes:
"Selv om arbeidet med ulike tekster vil ha ulike mål, blir det viktig å fastholde en forståelse av hva som er det overordnede målet med tekstarbeid i klasserommet." (s. 13)

Solbu og Hove:
(Om pants-down readning)
"Elevane ser og høyrer korleis strategiane og teknikkane vi har skrive om tidlegare, kan bli brukte på ein praktisk måte." (s. 316 i kompendiet)

# data[].attributes.body
Solbu og Hove
"Les diktet endå ein gong"

Skardhamar
"[...] [S]kriveøvelser støtter og styrker elevenes lesekompetanse."

Tønnesen
"Lærere som retter på elevenes forståelse av teksten og signaliserer at eleven tenker feil, legger hindringer for elevdeltakelse i samtalen"

Rødnes
”elevene har behov for å lære noe hverdagsspråket ikke gir dem innsikt i”

# data[].attributes.body
Skardhamar (2011), s.78: "Samtalen om en litterær tekst blir mest meningsfull og læringsfull om den struktureres av læreren og forberedes grundig"

Solbu & Hove (2017), s. 27: Elevene lærer tekstlig literacy (å skape mening av tekster) gjennom å bli instruert i litterært språk og analyse, modellerende samtaler og spørsmål stilt til klassen

Tønnesen (2007), s. 211: "Oftest krever det riktig nok noe mer brillepussing å få øye på spenningen i en sakprosatekst enn i en kriminalnovelle"

Rødnes (2014), s: 13: "Det blir viktig for litteraturlæreren å synliggjøre overfor elevene at analytiske innganger til arbeid med skjønnlitteratur ikke dreier seg om jakten på en forståelse som "matcher" lærerens eller lærebokas, eller det å fylle ut alle punkter i et analyseskjema"

# data[].attributes.headline
Rødnes (2014) om Olin-Schellers forskning: "Elevene må hjelpes til å bevege seg konstruktivt mellom liv og tekst, blant annet gjennom redskaper for tekstanalyse og problematisering av relasjonene mellom fiksjon og virkelighet" (s.9)

# data[].attributes.subject
Rødnes (2014) om Olin-Schellers forskning: "Elevene må hjelpes til å bevege seg konstruktivt mellom liv og tekst, blant annet gjennom redskaper for tekstanalyse og problematisering av relasjonene mellom fiksjon og virkelighet" (s.9)